Tadá!
Čas na odpovědi!
Začínají Storyboti: Čas na odpovědi!
Šikovní boti žijí ve vašem počítači.
Je s nimi zábava a rádi se učí.
Odpoví na cokoliv, všecičko vědí.
Přichází čas na odpovědi!
Čas na odpovědi!
- Ahoj! - Jak je?
Ahoj, Bingu. Jaké je nejsilnější zvíře na světě?
Skvělá otázka! Zjistíme to.
Chrobák unese přes 1100násobek vlastní váhy.
To je jako by lidi unesli 68 tun!
Pane jo. To tlačí obří kouli…
Díky za zavolání! Byla to skvělá otázka.
Ahoj, Storyboti. Jaké auto je nejrychlejší?
Hned se mrknu.
Páni! Nejrychlejší auto na světě ujede 508 kilometrů za hodinu.
Ty jo, to je rychlost!
To určitě překonám!
Sleduj!
Jo!
Jsem v pohodě!
Boop.
Máme tu otázku třetí úrovně!
Zdravíčko?
- To je houba? - Myslím, že jo.
Storyboti! Jsem ráda, že jsem se vám dovolala.
Zdravím, paní Houbo. Co pro vás můžeme udělat?
Já ti nevím, Bo. Poslední dobou jsem nějaká smutná.
Protože jenom sedíte ve tmě a rostete?
Asi jo, ale… tím to není.
Protože půda, ve které rostete, smrdí?
Ani tím to není.
Sice smrdí, ale je plná živin.
Tak v čem je problém?
No, Storyboti, volám vám, protože…
Protože…
Děti mě nemají rády!
Nemají mě rády! Myslí si, že jsem hnusná!
A že smrdím a jsem odporná!
Kdyby vás líp poznaly, určitě by si vás zamilovaly, paní Houbo.
Ne. Mají mě za smradlavou houbu a to se nikdy nezmění!
Alespoň v tom nejste sama.
Spousta dětí nemá ráda zeleninu.
Já nejsem zelenina, Bingu, ale houba.
Jaký je v tom rozdíl?
Houby jsou skupina organizmů, mezi které patří kvasinky a plísně.
To dětem radši neříkejte.
Boop.
Jenom chci, aby mě měly rády.
Jako mají rády pizzu, zmrzlinu, sladké
a podobné věci.
To byste musela chutnat fakt skvěle.
Proto vám volám!
Chci zjistit, jak funguje chuť, a změnit se.
Pak si mě děti po celém světě zamilují.
Tak jo. Znáte někdo nějakého experta na chuť?
Šéfkuchař Pierre je nejslavnější šéfkuchař.
O chuti bude určitě vědět ledacos.
- Pierre! Skvělý nápad! - Parádní!
Pospěšte si, Storyboti!
Nebaví mě koupat se v másle a soli jen proto, abych lidem chutnala.
Nebojte, paní Houbo. My to vyřešíme!
Čas na odpovědi!
Ahoj, Storyboti. Co je to škytavka?
Co je to škytavka? No, to je celkem jednoduché.
Každý člověk v sobě má sval zvaný bránice.
Nachází se mezi dutinou břišní a hrudní.
Občas se z neznámých důvodů
začne stahovat, což způsobuje hlasitý zvuk…
No, zhruba takový.
A takový.
Božínku.
Ahoj. Řeknete mi nějakou zajímavost?
Zajímavost číslo 314 159 265.
Víte, že staří Egypťané spali na kamenných polštářích?
Jsi vzhůru?
Jo. Nemůžu usnout.
Já taky ne. Dáme polštářovou bitvu?
No jasně.
To byl teda nápad.
Příští zastávka, luxusní restaurace U Pierra.
Ne! Všechno špatně!
Dej to do mísy a zamíchej to až pak!
Dej tam víc pepře, ne vepře.
Přišla k nám nejslavnější kapela na světe, všechno musí být tip ťop!
Co to má znamenat?
To si děláte…
To je nepřijatelné!
Šéfkuchař Pierre je mimo!
Tohle přijde do lednice, nebo do toustovače?
Špetku, nebo hrnek soli?
Kdo nám teď bude dělat šéfkuchaře?
Promiňte. Můžete mi někdo…
Tady něco chybí, ne?
Vím, co to potřebuje. Želé bonbóny!
- Jsou tam. - Zapomněla jsem na sporák!
Uf.
Vím, jak to napravit.
Dokonalé.
Hovězí po burgundsku?
Ne, špagety s javorovým sirupem a párkem.
Mám ho!
Moje oči!
Co to má znamenat?
Co jsi zač?
- Promiňte. Jsem Bo a… - Co to tu vyvádíš?
Jenom jsem se snažila pomoct.
Přišla jsem sem zjistit, jak funguje chuť.
No, Bo…
To nevím. Vím jenom, jak uvařit lahodné jídlo.
O tom ty očividně nemáš ani potuchy.
Kdo uvařil všechno to bláznivé jídlo?
Byla to ona! Bo! To ona všechno uvařila.
Šéfkuchařka Bo?
Ano, vysvětlím vám to. Vběhla jsem sem a…
Bylo to fantastické!
Jsem manažerka kapely Chuťové pohárky.
Moji klienti se připravují na koncert,
ale mám vám od nich vyřídit pochvalu, protože to jídlo bylo boží!
Tady máte vstupenku do zákulisí.
Pane jo! Děkuju.
Hodně štěstí s vařením. Snad se brzo uvidíme.
Chuťové pohárky?
No, mají chuť ve jméně, tak snad budou vědět, jak funguje.
Promiňte, šéfkuchaři Pierre, ale musím jít na koncert.
Mějte se! Nashle!
Potřebujeme víc želé bonbonů!
A proč na tom jídle nejsou smajlíky?
Ahoj, Storyboti.
Jaký je rozdíl mezi „jedovatý“ a „otrávený“?
Vracíme se k Doktoru Billovi.
Přivítejte mého dalšího hosta, paní Chřestýšku.
Díky za pozvání, doktore Bille.
Přejdeme k jádru pudla. Jste, nebo nejste otrávená?
Nejsem otrávená.
Tomu se mi nechce věřit.
Nejsem otrávená, ale jedovatá.
Jaký je v tom rozdíl?
Mně to totiž zní úplně stejně.
No, já…
Ta slova jsou si podobná jako vejce vejci.
No, totiž…
Mně zní prakticky totožně.
- Je v tom rozdíl… - Vysvětlete nám ho.
Dobře. Jed…
- My čekáme. - Snažím se…
Hrabáč se rtěnkou je pořád hrabáč. Nemám pravdu?
Ticho!
Snažím se to vysvětlit.
Jídla a věci, do kterých někdo vpravil jed,
jsou otrávené.
Organismy, které do vás jed vpraví
kousnutím nebo uštknutím, jsou jedovaté.
Tak to dělám já,
stejně jako třeba včely.
To vlastně dává celkem smysl.
Naším dalším hostem bude lidoop, který tvrdí, že není opice.
Kam ten svět spěje?
Jsem hladký a šupinatý had.
Kousnu vás, i když nemám hlad.
Někdo říká, že jsem otrávená, ale to není pravda.
Jsem jedovatá, jde tu o hada.
Jde o to, jak se jed do těla dostane.
Jestli ho sníte, nebo kůží vstřebáte.
Pozor na bobule a houby, co v lese najdete.
A škumpě jedovaté se taky vyhněte.
Jed jako ten můj se liší použitím.
Vpravuje se kousnutím nebo uštknutím.
Vosy a včely ho mají v žihadlech
a nebezpeční hadi v jedových zubech.
Jsme jedovatí.
Ne otrávení, ale jedovatí.
Příští zastávka, Storybotí amfiteátr.
Manažerka Chuťových pohárků.
Jasně.
Dneska to pěkně rozjedeme.
Šéfkuchařka Bo! Ráda vás vidím.
Říkala jsi „šéfkuchařka Bo“?
Jak jste uvařila něco tak bláznivýho?
To já nevím.
Vlastně jsem se vás přišla zeptat, jak chuť funguje.
To jste na správném místě.
Vysvětlíte tady šéfkuchařce, jak představujete pět chutí,
které cítí naše pohárky?
S radostí.
Jsem slaná jako hranolky!
Já kyselá jako citron!
Jsem hořká jako grep a růžičková kapusta!
Já sladká jako ovoce a zmrzlina!
A já jsem umami, nejnovější členka kapely.
Je to lahodná chuť masa nebo rajčat.
Dohromady jsme…
Chuťové pohárky!
To je hustý!
Jak ale těch pět chutí souvisí s tím, jak lidi cítí věci?
Zůstaňte tu a myslím, že najdete odpověď.
Storyboti, jste připravení to rozjet?
Raz, dva, tři, čtyři!
Když se do sendviče nebo pizzy zakousnete,
přívalu lahodné chuti se nevyhnete.
Máte chuťové pohárky!
To jsou buňky na jazyku
a taky na krku.
Když se jídlo smíchá se slinou,
zaplaví pohárky a ty začnou
analyzovat složení jídla, které jíte.
Ty informace pak pošlou mozku, víte?
Pohárky rozpoznají několik chutí.
Víme nejmíň o pěti.
Slaná, kyselá, hořká, sladká
- a umami. - To je lahodná chuť jako maso.
Chutě se různě kombinují
v limče se sladká a kyselá doplňují.
Nebo slaná a umami v guláši.
Tohle všechno cítění chuti obnáší.
- Ochutnejte jídlo! - Ochutnej jídlo!
U jazyka to ale zdaleka nekončí.
Na cítění se podílí taky čich.
Jídlo při žvýkání uvolňuje látky,
na které by byl jazyk bez nosu krátký.
V nose pak potkávají zvláštní senzory,
kterým se říká čichové receptory.
Ty stejně jako pohárky na jazyku
posílají informace do mozku.
Váš mozek si pak bez okolků
složí informace z nosu a pohárků.
Srovná je s tím, co už znáte,
a řekne vám, co jíte a jestli si přidáte.
Třeba tacos, špagety nebo kaši.
Tohle všechno cítění chuti obnáší.
Ochutnejte…
Tohle všechno cítění chuti obnáší.
Ochutnejte…
Tohle všechno cítění chuti obnáší.
- Ochutnejte… - Hej! Hej! Hej!
Tohle všechno cítění chuti obnáší.
To bylo tak hustý!
Díky, že jste mě naučily, jak funguje chuť!
To nestojí za řeč. Tak zatím, Bo.
- Mějte se! - Díky, že jste přišla!
Mějte se! Počkat.
Potřebuju na druhou stranu. Mohli byste…
Jo, díky. Mějte se! Ahoj!
Vítejte.
Dnes vám s Chuťotronem 5000 ukážeme, jak funguje chuť.
Jak vidíte,
lidé mají v puse a nose zvláštní buňky,
které jim pomáhají cítit chuť.
Sledujte, co se stane, když můj asistent Gopher Chuťotron nakrmí.
Při žvýkání zuby rozmělní jídlo
a sliny ho rozprostřou na chuťové pohárky.
Tyto pohárky pak analyzují chemické látky v jídle
a vyšlou o nich signály do mozku.
Tyto signály obvykle spadají pod pět chutí:
slanou, kyselou, hořkou, sladkou a umami.
Pohárky ale nedělají všechnu práci samy.
Čichové receptory v nose také vysílají signály do mozku.
Mozek se podle nich rozhoduje, jestli dál žvýkat,
nebo jídlo vyplivnout…
a dát si něco jiného.
Ne! Gophere, zastav to!
A tak funguje chuť.
Zastav!
Haló! Paní Houbo, slyšíte mě?
Bo! Vítej zpátky. Zjistila jsi, jak funguje chuť?
Ano, ale nevím, jestli vám to pomůže.
Neboj, mě jen tak něco nerozbrečí, já to zvládnu.
Tak co jsi zjistila?
No, lidi mají v ústech a nose speciální buňky,
které analyzují látky v jídle.
Ty buňky vysílají signály do mozku, který analyzuje chuť.
Takže abych líp chutnala,
musím při žvýkání uvolňovat jiné látky? Cože?
Jak to mám udělat?
Podle mě to nejde.
Proč byste se chtěla měnit?
Přesně! Mějte se ráda, jaká jste.
A jak chutnáte.
A nezapomeňte, že se lidem chutě mění.
Kdo nemá houby rád, možná si je za měsíc nebo za rok zamiluje!
Boop.
Spousta dospělých houby miluje.
A děti jednou vyrostou!
- To je pravda. - Přesně tak.
Máte pravdu, Storyboti.
Takhle jsem o tom nepřemýšlela.
Jsem pyšná na to, že jsem smradlavá houba!
Tak se mi to líbí!
Díky, Storyboti! Hned se cítím líp.
Jsem připravena se ukázat světu!
Jsem smradlavá houba.
Jsem smradlavá houba!
Překlad titulků: Petr Kabelka