Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Do háje.
- Pajáre, máš u sebe telefon? - Ne.
Je tu telefon?
Zase jsi přišel přes střechu?
Neměl jsem klíč.
Ukazuješ zlodějům cestu?
To by tu museli mít co ukrást.
- Haló? - Ahoj, Imane.
- Kdo je to? - Tady Rúzbeh .
Rúzbehu! Jsi v Teheránu?
Jsem zpátky. Pořád ti volám.
Měl jsem vybitej mobil.
Jak se máš? Stejskalo se mi. Kdy se uvidíme?
Taky se mi stejskalo. Kdy chceš.
Stav se dneska večer. Pořádám večírek pro kámoše.
Neztrácíš čas!
To si piš. Zapomněl jsem, jakej je to tu hardcore.
Vítej v Teheránu!
Mám prosbu. Tři dny jsem nespal.
Mám jet lag. Nevzal bys od otce opium?
Mám tě na hlasitej odposlech.
- Sakra, sorry. - Nemůžu najít telefon.
Nic nemám, ale poptám se.
Spoléhám na tebe.
Ozvu se.
Co je?
Co děláš, honíš si péro?
Dej mi pokoj.
Koukám se na film.
- Je dobrej? - Jo.
Ukaž.
Pak ti ho pustím.
To je ta holka ze Spider-Mana ?
Je moc hubená, nic moc.
Je super.
Je tam scéna, co tě úplně odrovná.
Tahle je dobrá.
Zapomněl jsem, že se ti líběj tlustý holky.
Tlustý? Ono ti to dojde, až budeš velkej.
Ukaž mi tu scénu.
Dej mi pokoj, pustím ti ji jindy.
Takhle mluvíš se starším bratrem?
- Ty vole... - Ty vole?
Jseš sjetej?
Ty vole?
Jo, jsem sjetej. Co s tím uděláš?
- Nic. - Omluv se mi!
- Tak jo. - Omluv se mi!
- Promiň! - Neslyším tě!
- Tak jo, promiň. - Víc nahlas!
Promiň!
Neslyším tě! Víc nahlas!
Teď už mě slyšíš?
Uklidni se.
To už nemůžu ani zavtipkovat?
Proč tam sedí ve tmě?
Nech ho na pokoji, není mu dobře.
Doktor řekl, že ho máme šetřit.
Měl by zase začít kouřit opium.
Pokud už nezačal.
Zbláznil ses? Dá si páva a bude po něm.
Dá se to brát i jinak.
Myslím, že jsem dole viděl Hannu.
Jo, je zpátky.
- Viděls ji? - Viděl jsem její instáč.
Rúzbeh se taky vrátil.
Večer pořádá párty. Půjdeš se mnou?
Nechci nikam chodit, a k němu už vůbec ne.
Stáváš se poustevníkem jako táta?
Budeš zalezlej u kompu?
To nemáš kámoše?
Neboj se, mám. Soustředím se na zápas.
- Kdy bude? - To se dozvím zítra.
Co hledáš?
Co tam hledáš?
Telefon.
Tady není. Jdi už. Chci se dívat.
Klid!
- V kolik se jde k mámě na hrob? - Zítra v 11.
Dal bys mi klíč od spodku? Vrátím se pozdě.
Běž už.
- Co? - Padej.
Co uděláš, když nepůjdu?
Nimo.
Jdu dolů.
- Kam jdeš? - Nikam.
Máš se dobře, fešáku?
Skvěle. A ty?
Zaparkoval bys dál? Kvůli sousedům.
Jasně.
Teď tě vidím!
Jo.
- Zavolals pozdě, nic jinýho nemám. - Díky.
To je pro kámoše z L. A. Bude to v pohodě.
Kolik jsem dlužnej?
To vyřídíme pozdějc.
Mám taky koks. Prej je to špičková kvalita.
Vyzkoušej ho s kámošema z L. A.
Vyzkoušejte to.
Když to bude dobrý, seznámím tě s tím chlapem.
Zájem bych měl, ale nemám prachy. Za kolik?
To nech bejt.
Vyzkoušejte ho. Když bude dobrej, domluvíš se s ním.
Tak jo, ozvu se.
Platí.
Jsi v pohodě?
Hledal jsem tě.
- Už jdeš? - Jo.
Proč? Nebavíš se?
Bavím, ale ráno jdu na hřbitov.
Super matroš. Dá se ještě koupit?
- Teď? - Dáme si ještě.
Už mi nic nezbylo.
S tím by člověk vydržel celou noc!
Koupíme ještě. Prachy mám.
O prachy nejde. Tak pozdě už toho chlapa neseženu.
No tak...
Viděls, co se dělo?
Jo, viděl.
Vezmu si helmu.
Dneska jsi byl king večera!
Ty už jdeš?
Jak tě seženu?
Přes Rúzbeha.
Nechoď! Dáme si ketakoks!
Kluci! Nevstanete už?
Já už jdu.
Není moc brzo?
Dole na mě čeká Ahmad.
Musím koupit kytky. Možná bude zácpa.
Pojedeš s náma?
Ještě nejsem, přijedu s Imanem.
Běž ho vzbudit.
Vrátil se hrozně pozdě.
Dobře.
Přijďte včas.
Neboj.
- Už odešel? - Ano.
Co je to za krev?
Není moje.
Popral ses?
Srazil jsem se s ptákem.
S ptákem?
Jel jsem moc rychle. Čelní srážka.
Nechápal jsem, co se stalo.
Něco vážnýho?
Ne, jen mě bolí zápěstí.
- Chceš to zavázat? - Jo.
Já to udělám.
- Našel jsem jen tohle. - To bude v pohodě.
Co motorka?
Nejspíš je rozbitá.
Celou cestu zpátky jsem ji vedl.
Už na ni nesednu. Nosí mi smůlu.
- Bolí to? - Jo, tady.
Nic to není.
Co ten pták?
Umřel mi v náručí.
Položil jsem ho na kraj silnice.
- Chceš odvézt? - Ne, děkuju.
Jeď opatrně.
Na shledanou.
Tady mám synovce.
Sehnal jsem někoho, kdo se postará o ten pozemek.
Nebylo to lehký.
Mluvil jsem s Hosejním, tím developerem.
Pokud souhlasíte,
postavíme cestu k silnici.
Budeme muset pokácet pár uschlejch stromů.
Hosejní a já to všechno zaplatíme.
Jaký uschlý stromy?
Je vidět, žes tam dlouho nebyl.
Je to na vás, ale vyděláme na tom všichni.
Já to neprodám.
My to prodat chceme, ale nejdřív musíme vidět plány.
Jasně.
Přijďte ke mně do kanceláře a já vám ty plány ukážu.
Vysvětlím vám to od A do Z.
A dáme si spolu oběd.
To říkáš pořád, a pak nebereš telefon.
Ber telefon a oběd si nech. Jdeme.
Ahoj.
Ahoj, strejdo.
Stav se s plány u nás doma a v klidu to probereme.
Stavím se.
Zavolám.
Kdybys něco potřeboval, dej vědět.
Kluci se o mě postaraj.
S mámou jsme sem chodili často.
Bylo tu tolik stromů, že přes ně nebylo vidět.
Na vinici jsme si trhali hrozny.
Pamatuju si to.
Byls moc malej. Vyprávěl jsem ti to.
Pamatuju se, jak babičku píchla vosa.
To jsem ti taky řekl já.
Pamatuju se, že tam stála meruňka.
A že jsme si hráli v bazénku s Hesámem.
Tu cestu chce stavět tamhle?
Jestli zase nebude dělat potíže.
Naposledy jsme se pohádali kvůli tomu, co mi řekl soused.
Řekl mi: "To jste se probrali až teď?
Vidíš ty fabriky?
Odtamtud sem to bylo celý vaše a on to všechno prodal."
Máma ho nechtěla žalovat.
Říkala, že brácha potřebuje peníze.
A on teď má tu drzost nám říkat, že to zaplatí.
Bude nám dlužnej do konce života.
Nedovolím, aby nám sebral kousek půdy, co nám zbejvá.
Túfáne!
Jsi tu?
Ahoj, jak se máš?
Rád vás vidím.
- Všechno v pohodě? - Jo.
- Co děláš? - Pracuju na poli.
- Takže jsi tady? - Jo, nikam moc nechodím.
Kdybys u nás na pozemku viděl strejdu nebo někoho,
hned mi zavolej.
Dobře.
- Máš na mě číslo? - Jo.
To ne!
Vem si to, je to maličkost.
- Díky. - Tak ahoj.
- Měj se hezky. - Ty taky.
- Ahoj. - Mějte se, pane Pajáre.
Třicet vteřin, pojď.
Dobře!
Čtyřikrát.
Ještě jednou a rychlejc.
Hezky.
Time.
Výborně.
- Byls skvělej. - Dík.
Ale měl bys boxovat jako já.
Takhle.
Jo?
- Nepodnikneme dneska večer něco? - Už něco mám.
To říkáš pořád.
Zavolej, kdyby sis to rozmyslel.
Jasně.
Měj se.
Hajdúku!
- Co se děje? - Myslel jsem, že jseš mrtvej.
Pojď dál.
- Jak je? - Dobrý. Co ty?
Nic moc.
Kde máš to svý veledílo?
Prodaný. Potřeboval jsem prachy.
Asi mi vybouchne hlava.
Vůbec jsem v noci nespal.
Zníš divně. Jsi nemocnej?
Ne, ale včera jsem omdlel.
- Kafe? - Jo.
Omdlel?
Jsem teď čistej.
Šel jsem ze soudu.
Byl jsem děsně naštvanej kvůli domu.
Doktor mi dal nějaký substituty.
Dal jsem si jich hrst.
Odvezli mě do špitálu, nechápal jsem, co se děje.
Kousl jsem se do jazyka.
Probral jsem se, všude kolem byly sestřičky.
A co dům?
Bráchové ten spor vyhráli.
Musím je vyplatit, nebo se odstěhovat.
Prachy nemám, takže je vymalováno.
Kam půjdeš?
Do naší vily u moře.
Aspoň budeš mít peníze. Teď je všechno zablokovaný.
My máme s tím pozemkem děsný trable.
Mně jsou peníze fuk.
Takovejhle dům už neseženu.
Mluvíš jako můj táta.
Střecha se propadá,
ale on chce žít v nejlepší teheránský čtvrti.
Zapomeň na to. Vůbec tomu nerozumíš.
A co se děje?
Nic, stejskalo se mi po tobě.
Co se ti stalo?
Včera večer jsem se srazil s ptákem.
S ptákem?
Vracel jsem se od Rúzbeha.
Jel jsem rychle. Nechápal jsem, co do mě narazilo.
Čelní náraz. Počkej.
Byls sjetej?
Naštěstí tam nebyli policajti.
To by mě hned sebrali.
Cos udělal s tím ptákem?
Nedalo se s ním nic dělat.
Umřel mi v náručí.
Nechal jsem ho na kraji silnice.
Nic moc trip...
Pojď.
Pistácie, co tu děláš?
Co hledáš?
Plátno.
Neměl bys na půjčení nějaký prachy?
Já? Kdo má dneska prachy?
Řekni si svejm prachatejm kámošům.
Zas tak dobře je neznám.
Na co je potřebuješ?
Na kšeft s Nimou.
- Se kterým Nimou? - No, s tím Nimou...
Má super matroš. Ani neví jak.
Rúzbeh a jeho kámoši ještě v Teheránu nic takovýho neměli.
Pořád mi volaj.
Nima teď dealuje koks?
Je prostředník.
Tvůj táta bude nadšenej. Ze synáčka je dealer.
Jen potřebuju vydělat nějaký prachy.
Normálně to dělám zadarmo. Teď to bude za příplatek.
Za tejden vydělám dvojnásobek investice.
Od tý doby, co tě trefil ten pták,
ti hrabe.
Když tě seberou, jsi mrtvej. To nejsou ty bodybuildingový sračky.
Proč by mě sebrali?
Nebudu prodávat na ulici.
Tyhle lidi jsou nedotknutelný.
- Kde seženeš ty prachy? - Doufal jsem, že od tebe.
Já jsem švorc.
Vidíš? Nedaj mi pokoj.
Pauli, máš můj telefon?
Ne.
- Vzal sis ho? - Ne.
Ukaž.
Dej ho sem.
Hned!
Ráno se hrát nebude. Vybils mi ho.
Co je to za nepořádek?
Pojď to uklidit. Tys nejedl?
Už to můžu sklidit?
Ano.
- Budeš to uklízet ty. - Ne!
Je to všude.
Proč chceš jídlo, když ho pak nejíš?
Pajáre!
Počkej chvilku!
Slib, že mi nebudeš brát telefon.
Myslím to vážně.
Pojď se podívat. Kamarád tam má motorku.
- Ahoj, Pajáre! - Ahoj.
- Jak se máš? - A co ty?
Tys vyrostl!
- Jak tu jseš dlouho? - Pár dní.
- To je můj syn. - Ahoj!
- Jak se říká? - Dobrý den.
Mluvíš persky?
Ano.
- Jak se jmenuješ? - Paul-Ilia.
Paul-Ilia. To jsem nikdy neslyšel.
Já jsem Pajár. Kolik ti je?
- Je mi šest. -Šest.
- Ano, je mu šest. - To je Pajárova motorka?
- Může si na ni sednout? - Jasně.
Jen ti chci pomoct.
Slyšela jsem o vaší mámě. To je mi líto.
Díky.
To je šílený, jak ses změnil!
Ty taky.
Jsem stará, co?
- Vůbec ne. - Děláš si legraci?
Ne, myslím to vážně.
Proč se směješ?
Řekni mi to.
Hanno, máme zpoždění!
Už jdu!
Rozluč se s Pajárem.
Dej mi na sebe číslo.
Dávej pozor.
Prosím.
- Někdy brzo ahoj. - Ahoj.
Nimo, kde jsi? Volám ti snad postý.
Právě proto ti volám.
Kdy můžeme zajít za tím tvým kámošem?
Pozítří?
Tak jo, dej mi vědět.
Je to úplně stejnej matroš?
Super. Tak mi dej vědět.
Čau.
To mě ani nepozdravíš?
- Kolik to je? - Máš to tam napsaný.
Vem si v kuchyni talíř.
- Kdes byl? - U Hajdúka.
Co zápěstí?
V pohodě, trochu to bolí.
Motorka funguje. Jen potřebujeme pár součástek.
Mně je to fuk. Prodej ji.
Nikdo ji nekoupí.
Já už na ni nesednu. Je prokletá.
Spí?
Myslím, že jo.
Bolí ho noha. Není na tom moc dobře.
Volal strejda Zia?
Nevím o tom.
Kdy máš ten zápas?
- Ve středu odpoledne. - Proti komu?
Proti nějakýmu chlapovi.
Fakt, jo?
Ano, Rúzbehu?
Jsi dole? Jdu tam.
- Kdy se vrátíš? - Hned jsem zpátky.
Nazdar, kámo!
- Všechno v pohodě? - Jo.
Nasedej.
- Kam jedete? - K Nesovi.
Jeďte. Když tak za váma přijedu.
Co máš s rukou?
Vyboural jsem se po tvým večírku na motorce.
Protože jsi zlobil.
To je Gazále.
- Marjam. - Ahoj.
A tohle je King!
Jsme sousedi!
- Kde bydlíš? - V tom novým věžáku.
To je fakt blízko.
Vidíš? Tvoje sousedka z věžáku jede taky...
Já ti zavolám.
- Tady máš za těch 10 gramů. - To by počkalo.
Bylo to super. Jestli ještě seženeš, chci všechno.
- Uvidím se s tím chlapem za dva dny. - Dobře.
To je Lejla. Máme zpoždění.
- Jedeš s náma? - Ne, užijte si to.
Ahoj.
Ber to všechno, je to dobrej kšeft. Potřebuju prachy.
Při dnešním kurzu dolaru to má mnohem větší cenu.
Je tam všechno?
Jo.
Tak jo, beru.
Bezva.
Tu máš, jak jsme se domluvili.
Díky.
- Rád jsem tě viděl. -Čau.
Haló, Nimo?
Jsem kousek od domova.
Říkals zítra večer!
Nemám dost peněz!
Tak jo, jedu.
Co s tím chceš dělat?
Potřebuju peníze.
Potřebuješ peníze? Dej to zpátky.
Dej mi pokoj, tati. Když mi dáš prachy, nechám to tu.
Jinak mi dej pokoj.
- Najdi si práci jako ostatní. - To mi říká ten pravej.
Třicet let jsi jen hulil, až je majetek fuč.
A teď mi budeš kázat?
Já že jsem nepracoval? Že se nestydíš! Kdo vás vychoval?
Ty ne! Vychovala nás máma.
Jestli s tím koberečkem odejdeš, tak se nevracej!
Slyšíš mě?
Už tě nechci vidět!
Ahoj.
Pojďte dál.
Mání!
Dejte mu telefony.
- Všechno cajk? - Jo.
- Máte prachy? - Jo.
- Je to stejnej matroš? - Jo.
- Odkud to je? - To neřeš.
Něco chybí.
Neměli jsme se sejít už dneska.
Řekl jsem všechno najednou.
V klidu.
Hele.
Koukni se na tohle.
Stojí třikrát víc, než kolik ti dlužím.
Patřil mojí matce.
Alí, posílám ti fotku. Dej vědět, jestli je původní.
Tak.
Můžeš mu věřit.
Má pro mě velkou cenu.
Nechám ti ho v zástavě a příští týden si pro něj přijdu.
Spoléhám na tebe. Do konce příštího týdne.
Když nepřijdeš, je kobereček můj.
Dobře.
Už jdu.
Víš, co je to sklenice?
Už jsi jako brácha.
Jak vypadá?
Malej hnědej prášek.
Někde tu je.
Odnesl ten kobereček jako zloděj.
- Kam? - Nevím.
Řekl: "Potřebuju peníze."
Ten se nikdy nezmění.
Není to tenhle? Amlodipin?
Ukaž.
To je on.
Ahoj, Hanno, jak se máš?
Za hodinu?
Tak jo.
Ten instalatér tu nebyl?
Za pět minut jsem tam, Pajáre.
Pauli!
- Obuj se, babička je tady. - Nemůžu najít boty!
Podívej se pořádně.
Mami.
Dáš mi klíče od auta?
Jsi celá nastrojená. Kam jdeš?
Ven s klukem. Prospěje mu to.
- Sama? - Ne, s Pajárem a možná s Šádí.
- Mám jít taky? - Ne, buď tady a odpočiň si.
- To jdeš takhle? - Jak?
Nenech se zavřít.
Proč by mě zavírali, když jsem takhle oblečená?
Pauli, jak to vypadá?
Nemůžu najít druhou botu.
Pojď sem, zlatíčko. Tady je.
Dej mi ji.
Naparádila ses. Dávej na sebe pozor.
Jak to myslíš?
Tady nejsi v Paříži. Buď opatrná.
Jak to myslíš?
Však víš. A o rozvodu nemluv.
Jako vážně, mami?
Nech uplynout nějakou dobu.
Dobře. Nechám uplynout nějakou dobu.
Tohle ne.
Zaplatím meč a štít, co si vzal.
To už zaplatil ten pán.
Děkuju.
Nech toho!
V pohodě, jen si hrajeme.
- Tys to zaplatil? - To je v pohodě.
- Poděkuj. - Děkuju.
Není zač.
Kdo má největší hlad?
Já ani Pajár ne.
- Tak kdo? - Ty.
Opatrně.
Tak, rytíři... Tohle bude bezpečný útočiště.
- Najíme se tady? - Jo.
Běž se podívat.
Jsi unavenej?
Jo, hrozně.
Za chvilku půjdeme.
Podívej, co jsem ti koupila.
Rád si to dáváš k snídani.
"Děkuju, mami!"
A tohle je pro tebe.
Co to je?
Otevři to a uvidíš.
Díky.
Jen poděkuješ?
Nepřivoníš si?
Miluju tu vůni. Vyvolává ve mně skvělý vzpomínky.
- Líbí se ti? - Můžu si čichnout?
A co dám já tobě?
Nic. Náhodou jsem na to narazila.
Vzala jsem ti to jen tak.
Ale no tak!
Krásně to voní.
Až odjedu, budeš na mě mít vzpomínku.
Kdy odjíždíš?
Za deset dní.
Musí do školy a já do práce.
Co děláš?
Přes týden chodím na univerzitu
a o víkendech dělám striptýzy.
Platěj ti dobře?
Ujde to, hlavně dýška.
Dostala jsem tě.
- Věřils mi. - Ne.
Měls vidět, jak ses tvářil.
Voní to fantasticky.
- Je to kvalitka. - Dej mi.
Pojď ven.
To je dobrý.
Vem mi bundu.
To je síla.
-Že jo? - Jo.
Je to fakt dobrý.
Nedělal si prdel.
Tu máš.
Nechce se mi tomu věřit.
Za měsíc už tu nebudu.
Všechno to zmizí.
To je tak divný.
Ani jsem si nevšiml, jak to uletělo.
Víš, kdo dům koupí?
Ne.
Syn chlapa, co dělal u prarodičů správce.
Je z něj miliardář.
Ukázal nám plány.
Chce vykácet všechny stromy
a postavit tu hnusnej věžák.
Nechápu, proč se jim tak líběj ošklivý věci.
Co je? Jseš sjetej?
Pohádal jsem se s otcem.
Děsně mě štve.
To není nic novýho.
Řval na mě, ať už se nevracím.
To mi ještě nikdy neřekl.
To musel zuřit. Zůstaň tady.
Ještě tu mám měsíc.
Druhej pokoj je prázdnej.
Bránu otevřít umíš.
Můžeme depresit spolu.
Když se hádáme, nedokážu se ovládat.
Vracej se mi vzpomínky.
Už mi to nabíhá.
Vidíš ho?
Ahoj, jak se máš?
Promiň, zdravil jsem Kinga.
Nevím.
Mám schůzku s právníkem.
Pak ti zavolám.
Dobře, zeptám se ho.
To je Gazále. Pamatuješ na její kámošku Marjam?
Tvoje sousedka z věžáku.
Chce tvoje číslo. Můžu jí ho dát?
- Můžu jí ho dát? - Jasně.
Slyšelas Kinga?
Můžu teď zavěsit?
Dobře.
Já ti pak zavolám.
Zatím ahoj.
Je z tebe celebrita!
Všichni tě naháněj.
- Je roztomilá, co? - Jo.
Takže je to vzájemný!
Ji zajímá jen matroš.
To jo...
Ale bacha, má chlapa.
A ten ze sebe rád dělá gaunera.
Jeho fotr je velký zvíře. Patří mu půlka města.
- Prosím. - Díky. Ty je znáš?
Pařil jsem s nima v L. A. Ale jsou trochu mimo.
Nejsou moc seriózní. Díky.
Volals Nesovi?
Ještě ne, zavolám mu.
Dneska v jedenáct tě vyzvednu.
Dobře.
Chránič chrupu.
Ustupte. Jdeme na to.
Dodržujte pravidla, žádné podpásové rány.
Když řeknu stop, přestanete. Ustupte.
Porota!
První kolo.
Braň se!
Do toho, Pajáre!
Jdi do něj!
Prašť ho!
Hezky!
Rozsekals ho.
Bylo to děsně rychlý!
Měl jsem o toho chlapa strach.
- Byl silnější, muselo to bejt rychle. - Rána jak od Supermana!
Tys to dal!
- Super kopy kolenem! - Brácha je borec!
To já ho všechno naučil!
Dals to skvěle.
Napij se a popadni dech.
Byls skvělej.
- Natočil jsem to. - Ukaž.
Pojeď domů, táta je u Ahmada.
Určitě? Jinak se pohádáme.
Už mě nechce vidět.
Řekl mi o tom koberečku.
Nejsem blázen. Neprodám ho.
Dal jsem ho na týden do zástavy.
- Proč? - Dělám kšeft s Rúzbehem.
Neboj. Táta tam není. Neteče nám voda.
- Už ji zase vypli? - Jo.
Musí se to vysekat. Ohřívač teče.
Na co čekaj?
Je to drahý a je s tím spousta práce.
A instalatér tenhle týden nemůže.
To zase zavolal toho blba?
Ten barák se rozpadá.
Musíme ho střelit.
Kde vystoupíme?
Příští zastávku.
To si neber.
Nevypadá to dobře?
Nemáš něco míň slavnostního?
Ne, všechno mám špinavý.
Zkus si tohle.
Opravu interkomu jsme vzdali?
Jo.
Ty jsi svalovec!
Lepší?
Jo, vyhrň si rukávy.
Zapni si tenhle knoflík.
- Mám se oholit? - Ne, vypadáš dobře.
Co to je?
Dárek.
Chtěl jsem oslavit tvoje vítězství, ale máš toho moc.
Není to moc?
Ne, je to dárek.
Neříkej to tátovi a dej to instalatérovi.
Ať to přijde opravit.
Kdes ty peníze vzal?
Říkal jsem ti, že mám kšeft s Rúzbehem.
Přišla ti zpráva od Hanny.
Jdu pozdě.
Odpovím jí.
Ne! Dej to sem!
Ten je rychlej!
Proč jsi nevzala Pauliho?
Zase by zlobil.
Jako minule v tý japonský restauraci. Pamatuješ?
V Paříži jsme šli do restaurace,
kterou vedl strašně známej šéfkuchař.
Děti byly tak nahlas, že nás málem vyhodili.
- Fakt. - Umím si ten zmatek představit.
Jsou to strašný zlobidla.
Ale jinak je strašně roztomilej.
Máš současnou fotku?
Jasně.
Podle Sary vypadá úplně jako táta.
Sara je úplně mimo.
Je to nesmysl.
Promiň, vypadá jako ty!
Tak ukaž.
Strašně vyrostl.
Můžu se podívat?
Roztomilej.
Po mámě.
Tak ty jseš teď šampión?
To je super.
Mám za sebou jen kvalifikační kolo.
Teď se může účastnit národních soutěží.
- Co je to za sport? - Muaythai.
Co to je?
- Něco jako box. - Bojový umění?
Něco jako box,
ale používají se i lokty a kolena.
Našla sis bodyguarda!
Tak pozor!
Přesně.
To je máma.
Ano, mami?
Co se děje?
Je na to zvyklej, neboj.
Už jedu.
Ne, sama.
Je provoz. Co mám dělat?
Běž spát, mám klíče.
Jasně!
Za chvilku jsem tam.
Promiň, že jsem řekla, že jedu sama. Pořád by mi volala.
Dělá si starosti.
Ale já jsem v pohodě. Jsem už velká.
Tak, Pajáre...
Pustím hudbu.
V tomhle je celá moje puberta.
Chci ti něco pustit.
Navoněl jsem se tvým parfémem. Všimla sis?
Jasně. Co sis myslel?
Promiň.
Máš vůbec řidičák?
Ten parfém v tobě vyvolává vzpomínky?
Jo, trochu.
- A jsou hezký? - Je jich spousta!
Milovala jsem kluka, co ho měl.
- Pauliho tátu? - Ne.
Toho jsem nemilovala.
Byla jsem mladá. Chtěla jsem pryč z Íránu. Vzali jsme se.
Brzo nato jsem otěhotněla.
- Jste pořád spolu? - Ne.
Milovala jsem jinýho, ale to nemohlo pokračovat.
Ale kvůli Paulimu se často vídáme.
Myslel jsem toho kluka s parfémem.
Koho? S ním je konec, odjel.
Proč se tak vyptáváš?
Jen tak.
Sžírá tě žárlivost, co?
Vůbec ne. Proč?
To jsem ráda.
Nesnáším žárlivý chlapy.
Už jsem to našla.
Se Sarou, cos dneska večer viděl,
jsme hodiny jezdily a tohle poslouchaly.
Je to super.
Jo, je.
A ty máš nějaký hezký vzpomínky?
Spoustu.
Taky na kluka s parfémem?
- Co to je? - Moinovo auto.
To je síla.
- Máš se dobře? - Jo.
- Jedeme? - Jo.
- Jak se máš? - Skvěle.
To je úplná galaxie!
Raketomety!
Další level.
Šňupneme si a pojedeme, nebo pojedeme a pak si šňupneme?
Já si dám klidně teď. Co ty?
Já taky.
To je super matroš.
Bomba.
Chce to každej.
Relax.
Haló?
Ahoj, jak je?
Už jedu. S Kingem.
-Čekám na vás. -Čau za chvíli.
Jedeme?
Zastav. Teď už budu řídit já.
Máma nás nesmí vidět.
- Vystoupím. - Ne, zůstaň tu.
Jen se trochu skrč.
To je děs. Jako by mi bylo 18.
Už se můžeš zvednout.
Děkuju, byl to super večer.
Fakt?
Nenudil ses?
Vůbec ne.
Líbili se ti moji kamarádi?
Jsou moc milý.
Ty ses jim každopádně líbil.
- To ti řekli? -Řeknou mi to.
Ve čtvrtek jedeme do Kordánu.
Pojedeš taky, jaks slíbil?
Pauli bude nadšením bez sebe.
Ve čtvrtek mám trénink. Přijedu v pátek na motorce.
Sakra... Někdo jde.
Půjdu.
- Tak zítra. - Zavolám ti.
Vyzkoušej to.
Je to super. Dej mi ještě gram.
Volejte kdykoli.
Já jdu.
Čau.
- Imane, jak se máš? - Ahoj, co ty?
Už odcházíš?
Už? Svítá.
- Je tam nuda? - Musím jít.
Je to někde lepší? Jdu s tebou.
Musím něco vyřídit.
- Jdeš za holkou? - Ne.
Točí se mi hlava.
Máš ještě to, cos dával Rúzbehovi?
Už ne.
Děláš si srandu?
Počkej.
Prosím.
- Kolik? - To je na mě.
- Díky. - Není zač.
Mám tvoje číslo. Můžu ti když tak zavolat?
- Kdykoli? - Jo.
Tak ahoj.
Je to dobrý?
Jo.
Ještě můžeš stříknout trochu sem nahoru.
Dobře. Teď dáme pryč pásku.
Ty to máš moc hezký.
To jo.
Sundáme to a podíváme se, cos udělal.
- Líbí se ti to? - Jo.
- Necháme to uschnout. - Pauli, Pajáre!
- Tak co? - Dobrý.
Podívej, nastříkal jsem meč se lvem.
A Pajár štít.
To je paráda!
Pajár má fénixe!
Neřekls mi, že máš tetování.
Nevěděl jsem, že ti to musím říct.
Podívej se na ty ruce.
Máma má taky tetování, ale nesmím říct kde.
- Neříkej to. - Neřekl jsem to!
Nekřič.
Jdeme.
- Chci si to vzít. - Ne.
Není to uschlý. Babička nás zabije.
- Necháme to tady. - Nechám je uschnout.
Pak si pro ně přijdeš.
A teď vstaň.
Nezapomeň na zítřek.
Adresu máš. Nepřijeď moc pozdě.
Za chvíli jedeme.
Ahoj, Pajáre.
Ahoj!
Haló, Túfáne?
- Co to dělaj? - Vytyčujou cestu.
Ať vypadnou!
Okamžitě toho nechte!
Pane Hosejní, o co jde?
O nic.
Vytyčujeme podle domluvy cestu.
- Proč mi to nikdo neoznámil? - Strejda ti to neřekl?
- Tohle je vaše cesta? - Ano.
Ty stromy jsou na mým pozemku!
Teď jsou na cestě.
Se strejdou jsme se rozhodli, že je porazíme.
Tvůj pozemek se zhodnotí.
Jak to, že jste to rozhodli beze mě?
Strejda říkal, že s tím souhlasíš.
Vůbec ne! Ty stromy jsou moje a jsou očíslovaný!
Měli jste mi to říct!
Vypadněte! Všichni!
Vem si to nářadí!
Mluv se mnou slušně!
Koukej vypadnout!
Vyřiď strejdovi, že s náma nevyběhne jako s mámou!
Teď musí jednat se mnou a s Pajárem!
Nech mě, Túfáne!
Vypadněte, Hosejní!
Dobře, vždyť se nic nestalo.
To teda stalo!
- Tohle je náš pozemek! - Dobře, odejdeme.
Že se ten podvodník nestydí!
Haló, Marjam?
Jsem v metru.
Slyším, ale vypadává to.
Kam?
To je moc daleko.
Neslyším tě.
Hajdúku, jsi tady?
Haló, Nimo?
Neměl jsem signál. Nejsem doma.
Můj otec? Tys byl u mě doma?
Co si to dovoluješ?
Proč chce ten kobereček prodat? Tlačí na mě.
Řekli jsme do konce týdne, to ještě není!
Zítra ráno mu ty prachy přinesu!
Haló, Imane?
Promiň, Marjam, neměl jsem signál.
Můžeš přijet, nebo ne?
Je to daleko. Můžeš někoho poslat?
Ne. Prosím tě, přijeď.
Kvůli míň než 20 gramům tak daleko nepojedu.
Dvacet gramů v hotovosti?
Tak jo, zaplatím ti v dolarech.
Domluveno.
Díky, Imane. Pošlu ti adresu.
Pošli mi polohu.
Čekám, pospěš si.
Jedu.
Pajáre, to jsi ty?
Co tu děláš?
Řekl jsem ti, ať už sem nechodíš.
Cos přišel ukrást tentokrát?
Dej mi pokoj.
Kdo zamkl ty dveře?
Já.
Kvůli zlodějům.
Kdo byli ty gauneři, co tě tu hledali?
Myslíš, že nevím, o co jde?
Pomyslels na sousedy?
Odemkni mi ty dveře. Vezmu si svoje věci a odejdu.
Jaký věci? Všechno jsem vyhodil.
Neštvi mě. Teď na to není vhodná chvíle. Otevři ty dveře.
Ty rozhoduješ, kdy je vhodná chvíle?
Táhni, odkud jsi přišel.
Tohle už není tvůj domov.
Kurva, otevři mi ty dveře!
Ty na mě budeš křičet?
Ještě jednou mě praštíš, a zabiju tě!
Nejdřív jsi zabil mámu! Teď nás?
Co uděláš?
Zničím tebe i ten tvůj barák!
Proč mi nedáš pokoj?
Imane, ty ses zbláznil!
Pusť ho, nebo ho zabiješ!
Drž hubu!
Kde jsou ty zkurvený klíče?
Kdybys nebyl můj fotr...
Imane, počkej!
- Proč takhle šílíš? - Strašně mě vytáčí!
- Ráno jsem se pohádal s Hosejním. - Jak to?
Přijeli vytyčit cestu a pokácet stromy.
Ještě to zdaleka neskončilo.
- Ráno tu motorku potřebuju. - Přivezu ti ji.
Jeď opatrně.
Ahoj.
- Našels to v pohodě? - Jo.
Tady to je.
Promiň, nemůžu tě pustit dál. Patří to tu mýmu příteli.
V pohodě, stejně spěchám.
Nemám peníze u sebe. Vydržíš chvilku?
Jo, ale pospěš si.
No tak!
Marjam, kde jseš? Čekám.
Jak to myslíš? Musíme mu zaplatit!
- Drž hubu. - Už toho mám dost!
Co se děje, Marjam?
Řekla jsem ti, ať počkáš venku!
Už to trvalo věčnost!
- Kdo to je? - Mluvil jsem na tebe?
- Co tady děláš? - Prachy.
Odpověz mi!
- Jestli nemáš prachy, tak mi to vrať. - Vypadni!
- Dělej! Vrať mi to. - Co to meleš?
- Mluvím s tebou... - Nech mě!
Kluci!
Nech ho!
Kluci!
Co se děje?
Stůj!
Hajdúku, ty nebereš telefon?
Volal jsem ti snad stokrát!
Jsi hluchej?
Spíš?
Cos dělal?
Hajdúku, slyšíš mě?
Ty vole!
Myslel jsem, že jseš mrtvej.
Co děláš, vole?
Jseš v pohodě?
Mám tě vzít k doktorovi?
Pajáre.
Spals?
Jsem u Hajdúka. Můžeš si sem přijet pro motorku.
Vysvětlím ti to.
Můžeš zajít ke mně do pokoje?
Přivez mi čistý oblečení.
Tak za chvilku.
Čau.
Dej mi to oblečení. Převlíknu se.
Ahoj, Hajdúku.
Co mu je?
Nic. Otevřel bys mi to?
Co máš zase s rukou?
Popral jsem se na večírku.
Chceš se tam vrátit?
Ne.
Ten kluk byl opilej. Hádal jsem se s jeho holkou.
Ruply mu nervy a já ho praštil.
Chceš ho vzít do nemocnice?
Ne, nic mu není.
Pomoz mi s ním do postele.
Máme tě vzít do postele?
Pojď mi pomoct.
Dokážeš vstát?
Nestoupni si do toho.
- Držíš ho? - Jo.
Chceš, aby tě Pajár svlíknul?
Drž hubu.
Můžu se vysprchovat? Neteče nám voda.
Pořád?
Instalatér vůbec nedorazil.
Jo, dej si sprchu.
Zůstaň tu přes noc. Můžeš jet zítra rovnou odtud.
Tak jo.
Polštáře jsou ve skříni.
Zhasni.
Imane...
Já jedu.
Klíče jsou v helmě.
Kdybys něco potřeboval, volej.
Jeď opatrně.
Haló?
Hanno, tys mi volala?
Už jsi vyjel? Kde jsi?
Na benzínce.
Tak nic.
Chtělas něco?
Pauliho meč. Zapomněli jsme ho vzít.
Pořád kvůli tomu brečí.
To se nedá nic dělat.
Dojedu pro něj. Jsem odtamtud pět minut.
Fakt? Nevadí ti to?
Vůbec ne.
Jeď opatrně.
Jasně. Tak za chvíli.
Prosím vás.
Padáme! Dělej!
Můžete jít dovnitř.
Promiň.
Posaď se, tati.
Těch pět stromů se musí pokácet.
- Tyhle? - Ano.
Cesta povede tamhle.
- Pokud souhlasíte, tady to podepište. - Souhlasím.
Tady máte kopii. Blahopřeju.
Můžeme začít?
Ano, jdeme na to.
Tady máš, brácho, jsme boháči.
Vypnuls klimatizaci? Není ti vedro, Robocope?
- Bolí to? - Když se směju.
Ty se směješ? Proč?
Ty prášky musej stát za to!
Chci taky.
No tak.
- Pane? - Ano?
Couvnul byste?
Kolik sis jich vzal?
Tahejte! Tahejte!
Opatrně!
Ustupte!
Už padá!
A je to.
PŘÍBĚH Z ŠEMRÚNU
VŠE JE JEN DĚDICTVÍ
České titulky Veronika Sysalová Iyuno 2024