Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Декември Преди 50 години
Дай ми го.
ПО СЛЕДИТЕ НА ТАЙНИЯ ДЯДО КОЛЕДА
Здравейте.
Декември Наши дни
Търся г-н Маккой. Хазяина.
Няма го. Вие ли се обадихте за апартамента?
Да. София Майер. - Аз съм домоуправителят.
Казвам се Ернст Теодор Амадеус.
Но всички ми викат Ърни.
Г-н Маккой ме помоли да ви покажа жилището.
Само вие ли сте? - Да.
Апартаментът е тесничък.
Тъй като си търся място само за празниците,
ще приема "тесничък" за уютен.
Уютен! Харесва ми.
Да отидем да надзърнем уютния ти апартамент.
Сградата е красива. Оригиналната структура.
Построена е преди повече от сто години.
Като едно семейство сме, можеш да използваш общото помещение.
Здравейте. Аз си падам по печенето.
Споделям творенията си със следобедния чай.
Ърни, страхотни са!
Носят ми късмет на играта.
Здрасти, Естер. - Привет.
Да проверим апартамента. - Чудесно.
Приятно ми е да се запознаем. - До нови срещи.
Напълно обзаведен е.
Това е страхотно, защото нямам дори един...
... стол.
Наистина е уютно, а не само тесничко.
Колко скоро мога да се нанеса? - Още днес, ако искаш.
Добре.
Здрасти, Нанси! Запознай се с Ърни. Той поддържа сградата.
Ърни, това е Нанси - една от двете ми най-добри приятелки.
Другата е Лора, която в момента е на командировка.
Приятно ми е.
Много ми харесва.
Но...
Какво смяташ?
Бъди откровена. - Чудесен е.
Скоро ще съм при теб с остатъка от багажа ти.
Добре.
Искам отново да повторя, че с Лора не искахме да се изнасяш.
Приятно ни е да ни гостуваш. - Семействата ви ще ви гостуват.
Това място е идеално, докато не си намеря собствено жилище.
Не мога да изразя колко съм ви признателна,
че ме приютихте след случилото се с Брад.
Той е в миналото.
Сега се наслаждаваш на настоящето, което ще доведе до щастливо бъдеще.
Ще пия за това.
Бързо действате.
Искаш ли чаша вино, Ърни?
Не пия такива неща.
Или уиски, или нищо.
Ясно. - Това са ключовете.
Този е за мазето.
Можеш да го използваш.
Ако ти потрябвам, моят апартамент е до пералното.
Чудесно. Благодаря.
Шефката ми е.
Трябва да бягам, но ти остани и си допий виното.
Тъкмо ще оставя подаръка, който ти взехме с Лора.
Стига. Нямаше нужда.
Обичам те. Късмет.
Здрасти, Даян.
Този горещ шоколад е вълшебен. Взех и на теб.
Никога не си ме черпила.
Защото винаги черпя себе си.
Но все пак са празници. - Благодаря.
Какво има, Даян?
Добре знаеш, че числата ни спадат.
Абонаментите за вестника намаляват, както и онлайн посещенията.
Налага се да освободим част от персонала.
Не е нужно да съм разследващ журналист,
за да се досетя, че аз съм сред късметлийките,
след като съм наета отскоро.
Ти си страхотен журналист, София.
Постигна много, откакто започна тук.
Статията ти за отвлеченото куче на инфлуенсъра беше фантастична.
Хората обичат истории с кучета.
Не искам да те загубя. Ако си склонна да работиш за мен,
ще ти плащам на статия.
Това означава ли, че аз ще решавам за какво да пиша,
вместо ти да ми даваш задачи?
Именно. Вече няма да тичаш до общината,
за да отразяваш поредната среща на градския съвет.
Напомняш ми на мен на млади години. Като изключим обаянието.
Но ти си смела и упорита, София.
Намери ми добра история.
Би било страхотно, ако е свързана с Коледа.
Хубава коледна история.
Разбрано. Ще ида да видя какво правят Дядо Коледа и елфите.
Не се знае какво можеш да намериш.
Извинете. Много съжалявам. - Няма проблем.
Меденката ми и без това имаше нужда от баня.
Да ви взема ли друго кафе? - Няма нужда.
Сега кафето ми е по-вкусно. - Добре.
Радвам се, че ви услужих.
Аз също се радвам, че ви услужих.
Нима? Как по-точно?
Можеше да се блъснете в него.
И това щеше да е по-лошо?
О, да. Той е едър и дебел...
Вероятно има и лош дъх.
Бъдете по-мил, за да не се озовете в списъка му с лоши момчета.
Здравей. - Здрасти.
Как мина с шефката ти?
Ще се наложи да разопаковам още един кашон.
С вещите от бюрото ми в службата.
Уволнили са те?!
Съкратиха ме. Но ще мога да работя на свободна практика.
Звучи ми като добра новина.
Трябва да пишеш за по-големи издателства.
Благодаря.
Успях да се сдобия с коледна елха.
Много е сладка!
Това играчката на Брад ли е?
Намерих я в кашона на Брад.
Веднага затвори кашона и го остави в мазето.
Трябва да го запечаташ и да го забравиш.
Кашона на Брад. В мазето. Веднага!
Добре де, добре. Отивам да го оставя.
Да намеря хубава коледна история.
"На Абигейл. Винаги ще те обичам, твой таен Дядо Коледа."
Здравейте! Казвам се София. Току-що се нанесох в апартамент 15.
Намерих това в мазето. Вие ли сте Абигейл?
Не. Аз съм Марджи, а това е Абигейл.
Купувам коледни подаръци за своето бебче,
но те са от мен, а не от Дядо Коледа.
Добре. Благодаря.
Желая ви котешка Коледа.
Много оригинално.
Коя е Абигейл?
Защо не е получила подаръка?
Кой е тайният Дядо Коледа? Познат или таен обожател?
Какъв е подаръкът?
Може би това ще е моята история.
Здрасти, Ърни. Добро утро.
Добро утро, София. Как мина първия ти ден?
Доста интересно. Открих това в мазето.
"На Абигейл. Винаги ще те обичам, твой таен Дядо Коледа."
Знаеш ли коя е Абигейл?
Опасявам се, че не мога да ти помогна.
Мисля си, че е от миналото.
Подаръкът беше покрит с прах, сякаш е стоял в мазето дълги години.
И виж колко накъсано е тиксото.
Опаковъчната хартия изглежда е била модерна през 70-те.
Наистина.
От колко време работиш тук?
Започнах през 1981 г.
Тогава имало ли е жена на име Абигейл?
Не си спомням.
Наемателите понякога оставят лични вещи в мазето.
Този подарък вероятно е отдавна забравен.
Ще го върна обратно.
Мисля да го задържа. - Защо?
Работя като журналист и мисля, че от това ще излезе добра история.
Искам да разбера коя е Абигейл и да й предам подаръка.
Говори с Естер. Тя е била тук най-дълго.
Добре. Благодаря ти, Ърни.
Не си спомням за Абигейл.
Но ако е имало наемателка с такова име,
тогава ще я намерим в папката ми.
Всяка година изпращам картичка за празниците
на всички наематели в сградата.
Допълвам списъка си откакто се нанесох.
Ако е имало Абигейл, то тя ще е тук.
Страхотно.
Искаш ли чаша чай?
Много благодаря. - Разбира се.
Ето, вземи папката. - Ще започна да разглеждам.
Не намерих Абигейл. - Съжалявам.
Може да определим конкретната година
спрямо картичката и опаковъчната хартия.
Дай да погледна. Изглежда доста стара.
Наистина.
Колко сладка бележка.
М.Х.?
Разбира се! Марси Харис!
Марси Харис имаше магазин за подаръци в центъра.
Предлагаше ваучери, поздравителни картички и опаковъчна хартия.
Все още ли е тук? - Пенсионира се преди години.
Премести се в Аризона.
Мястото й вече е антикварен магазин.
"Вечни съкровища".
Може би те ще ти помогнат.
Да.
Извинете.
От всички магазини за меденки из целия свят
тя влиза в моя.
Теб търсех... Дядо Коледа.
Добре дошла в магазина ми.
Твоят магазин? - Мой и на сестра ми.
Джунджурийки и колекционерски предмети от миналите дни.
Нещо конкретно ли търсиш,
или си намираш повод отново да се блъснеш в мен?
Издирвам опаковъчна хартия и картички на Марси Харис.
Случайно да имате?
Разбира се. Оттук.
Това определено е нейната опаковъчна хартия, Абигейл.
Не съм Абигейл. Опитвам се да я намеря.
Искам да разбера кога е трябвало да получи подаръка.
Марси Харис правеше нов модел хартия всеки сезон
и вмъкваше годината дискретно.
Ето тук е.
1972 г. Чудесно. Много благодаря.
За нищо.
Само от това ли се нуждаеше?
Да.
Добре. Винаги ще имаме Харис.
Схвана препратката, нали?
Разбрах, че Абигейл е трябвало да получи подаръка през 1972 г.
Естер се е нанесла през 1973 г.
Възможно е Абигейл да е живяла тук през '72-ра
и да се е изнесла, преди да получи подаръка.
Мисля, че подаръкът е от някого, който е бил влюбен в Абигейл.
Как го реши? - Написано е: "Винаги ще те обичам".
Освен това почеркът ми прилича на мъжки.
Наистина ли ще напишеш статия?
Надявам се.
Искам да разбера коя е Абигейл
и да открия тайния Дядо Коледа.
Може би след цялото това време е редно да остане в тайна.
Не мисля.
Смятам, че тук има история, която трябва да бъде разказана.
Съдържанието би ми помогнало.
Не знам. - Какво пък? Отвори го.
Ще внимавам с хартията, защото искам да я запазя.
Толкова е романтично.
Наистина ли?
Запознат ли си с историята
на балета "Лешникотрошачката" на Чайковски?
По Коледа гледам "Умирай трудно".
Страхотен филм. Историята се развива на Бъдни вечер,
когато малко момиче получава лешникотрошачка от чичо си.
През нощта играчката се превръща в принц.
Принцът отвежда момичето в причудлив свят,
където се въртят на пръстите на краката си.
Това го знам.
Тази играчка е ръчно изработена. Истинско произведение на изкуството.
Вероятно има висока стойност.
Парична ли?
Сантиментална и парична стойност.
Историята стана още по-интересна.
Имате ли документи за наемателите преди 1973 г.?
Да. Долу в мазето.
Продължавай да ровиш.
Успех с намирането на Абигейл.
Благодаря ти, Ърни.
Кой си ти, дребосъко?
Каква история криеш?
Много си бърза. Какво имаш?
Коледна загадка, която ще ти скрие шапката.
Шапката ми е доста скъпа,
затова се надявам да не ме лъжеш. Разказвай.
Става дума за неполучен коледен подарък
от жена на име Абигейл от влюбен в нея таен Дядо Коледа.
Подаръкът е антична лешникотрошачка, покрита с камъни.
Дали са истински?
Така ми изглеждат.
Продължавай.
Трябвало е да получи подаръка през 1972 г.
Играчката е била забравена
да събира прах в едно мазе цели 50 години, преди да я намеря.
Не е зле! Имаш ли представа кои са Абигейл или тайния Дядо Коледа?
Все още не. Но забавата е именно в загадката.
Това не е подходящо за статия, София.
Така ли?
Подходящо е за цяла поредица. Веднага ми изпрати първа част.
Чудесно. Скоро ще е при теб. Благодаря.
В търсене на тайния Дядо Коледа
Идвам.
Здрасти, миличка. Китайско за вечеря?
Да.
Няма да се бавим, защото имам задача.
Вече пишеш статия? Браво на теб.
Съветът ти ми осигури договор за поредица от статии за вестника.
Давам толкова много мъдри съвети, че ще трябва да уточниш.
Оставих кашона Брад в мазето, точно както ми заповяда...
Не беше точно заповед.
Намерих коледен подарък,
адресиран до Абигейл от таен Дядо Коледа.
Изглежда изискан. Античен и изискан.
Знам. Сега трябва да разплета загадката.
Не само коя е Абигейл, но кой е и той?
Какво?
Защо ме гледаш така?
Радвам се, че си си върнала искрицата.
Имам чернова за първата част от историята. Искаш ли да я прочетеш?
Поздравления. Това не е просто загадка.
Това е история за общество, вечната любов, подаръците
и Коледа... Историята на лешникотрошачката.
Красиво е.
Благодаря ти. И това е едва първата част.
Продължавай да трошиш напред.
Изглежда добре.
Запази
и изпрати.
Защо Брад никога не ми е давал толкова готин подарък?
Вероятно защото винаги избирам грешния човек.
Не се тревожи, приятелче. Ще намерим Абигейл.
Добре дошла обратно, не Абигейл.
Отворих подаръка.
"Загадката на античната лешникотрошачка. От София Майер."
Сега трябва да разбера историята и произхода на играчката.
Дошла си на правилното място.
Разговаряш с професор Джаксън Хокинс.
Преподавам немска история и коледен фолклор в университета.
Може ли да я видя? - Разбира се.
Изключителна е. - Да.
Виж как се различава от останалите.
Ти ли си ги направил? - Да, падам си по лешникотрошачки.
Никога не съм виждал модел с двукаратови диаманти.
Истински диаманти? - Не се шегувам с тези неща.
Ловът на съкровища ми беше хоби.
Искаш ли да отидем да изпием по един горещ шоколад?
Разбира се.
Не е направена за продажба.
Жезълът и короната са от 24-каратово злато.
Козината на наметалото е от алпийска норка. Изчезнал вид.
Горкичкото. Убито за играчка. - Да.
Рубините са от мина в Мианмар.
Виж колко са чисти. Изключително е.
Кога е била изработена? - През Първата световна война.
Погледни герба. Означава, че е направена за благородник.
Това не повишава ли стойността й?
И още как.
Къде каза, че си го намерила? - В едно мазе.
От таен Дядо Коледа? - Точно така.
Ако искаш, мога да се разровя и да намеря повече информация.
Нямам нищо против. Попаднала си на голяма загадка.
Много ще се радвам.
Мога ли да направя няколко снимки? - Давай.
Още нещо.
Лешникотрошачката е изключително ценна.
Би ли бил малко по-конкретен?
Говорим си за седемцифрено число.
Леле-мале! - Да.
Внимавай каква информация споделяш пред обществото
и я пази на сигурно място.
В сейф ли?
Истинско съкровище е.
Навън е пълно с ловци на съкровища.
Звучи, сякаш говориш от опит?
Така е.
Научих го по трудния начин.
Здрасти, шефе. Получих съобщението ти. Какво има?
Погледни трета страница на вестник "Ашфорд Таймс".
Искам лешникотрошачката. Намери ми я.
Къде е?
У журналистката София Майер. - Заемам се.
Играчката е безценна.
Без значение как.
Без значение кой ще се изпречи на пътя ти.
Искам да е моя.
Как тайният Дядо Коледа
се е сдобил с толкова ценна лешникотрошачка?
Дали е бил наясно със стойността й,
когато я приготвял подаръка за Абигейл?
Хартията и картичката предполагат, че това е било подарък
от дълбоко влюбен мъж.
Мъжете, по които си падам, са като плюшени играчки.
В началото са сладки и меки.
Но накрая се оказват безгръбначни и с изкуствен пълнеж.
Здрасти, Ърни. Този мечок има нужда от закърпване,
а Естер не може да намери шивашкия си комплект.
Случайно да разполагаш с такъв?
София, аз съм домоуправител. Имам всичко.
Страхотно.
Стори ми се, че чух музика. - Така ли?
Статията ти ми хареса. Чакам да прочета развръзката.
Благодаря.
Много подаръци си получил. - За близките ми са.
Имаш ли внучета?
Не, не. Наемателите са моите близки.
Има подарък и за теб, затова не надничай.
Голяма съм късметлийка.
Аз съм. - Съжалявам.
Изкара ми ангелите. - Не исках да вдигам шум.
Какво правиш тук? Как ме намери?
Намерих златната стрела на Амарет. Ти си лесна работа.
Предполагам, че ми носиш важна информация.
Не, имам жизненоважна информация за играчката.
Лешникотрошачката на Абигейл.
Така ли го оставяш? Не чу ли дума от това, което ти казах?
Изкарвам си прехраната с думи.
Всеки може да влезе и да я открадне.
Миличкият е бил затворен в кутия от десетилетия.
Реших, че си е заслужил малко свобода.
Освен това ми помага за втората статия.
Бъди внимателна.
Добре.
Каква е жизненоважната информация?
Направих проучване.
Нарисуваният герб е от дома на Леополд.
Малко кралство в Алпите между Германия и Австрия.
Разпаднало се е през 20-те, а замъкът е частна собственост.
Задънена улица.
Не бързай толкова. Открих далечен роднина.
Трета братовчедка е, но живее извън града.
Еха. Наистина си ловец на съкровища.
Можеш ли да ми дадеш контактите й?
Мога да направя дори повече.
Какво ще правиш довечера?
Довечера ли? Тази вечер?
Възможно е да ни очаква между 18 ч. и 20 ч.
Нас ли? - Стига, София.
Аз съм ловец на съкровища. Умирам си за такива неща.
Не съм сигурна.
Моля те.
Признай, че ти бях полезен.
Може би.
Първо ще ти дам тест. Трябва да се върна на местопрестъплението.
В мазето? Да вървим.
Добре.
Трябва да намерим документи
и да проверим дали е имало Абигейл през 1972 г.
Също така ще проверим за свободни мъже,
които са живели в сградата по същото време.
Наздраве. - Благодаря.
Значи си падаш по лешникотрошачки?
Да.
Немските народни приказки гласят, че те носят късмет
и предпазват дома от злонамерени духове.
Кога са създадени?
Тези, които приличат на войници и благородници,
са се появили в Германия през 19-и век.
В района на Рудните планини. Планински хребет в страната.
Близо до кралство Леополд?
Да.
Но балетът "Лешникотрошачката" на Чайковски
свързва играчката с Коледа?
Точно така.
Премиерата на балета е била през 1892 г.,
но "Лешникотрошачката и кралят на мишките"
от Е. Т. А. Хофман е публикувана през 1816 г.
Разбирал ги е тия работи, а?
Съжалявам. Продължавай.
Оригиналната история е по-мрачна и страшна от балета.
Кралицата на мишките прави заклинание на принца
и го превръща в грозно чудовище...
Лешникотрошачка. - Приказка, стара като времето.
Мъжете винаги се правят на чаровния принц,
а в действителност са измамници.
Не всички мъже.
Някои просто са... прокълнати.
Настава епична битка между прокълнатия принц
и краля на мишките.
Принцът се сражава храбро,
но кралят на мишките има скрит коз.
Смята да убие принца. Но изведнъж...
Младото девойче... - Да! Клара!
Грабва пантофката си и я мята по краля на мишките.
Убива го.
И така премахва проклятието.
Любовта на Клара превръща чудовището в принц.
Любовта или пантофката й?
Пантофката убива краля, но любовта премахва проклятието.
Съжалявам, но това са пълни глупости.
Не вярваш ли, че любовта на жената може да преобрази един мъж?
Не, това е негова лична отговорност,
без значение дали е принц, или измамник.
А магията на любовта?
Тя вдъхновява, носи утеха и опора.
Подтиква към промяна и вдъхновява израстване.
Любовта носи радост и състрадание.
Смятам, че любовта може да премахва проклятия.
Особено онези, които сами сме си навлекли.
Тони.
Любов и магия.
Магия?
Не е ли магично, че се натъкнахме на това?
Да. - Да.
Приказка, стара като времето.
Най-добре да тръгваме.
Да. - Добре.
Името й е Леони Леополд.
Страхотно име. - Нали?
Благодаря.
И така.
Трета братовчедка на благородник? - През две поколения.
Херцогиня или дама е?
Здравейте, г-це Леополд. Аз съм... - Професорът и журналистката.
Надявахме се да ни разкажете за лешникотрошачката.
Разкарайте я от мен.
Тази играчка е прокълната!
Ще я оставя в колата.
Простете ни, г-це Леополд.
Лешникотрошачката е част от голяма загадка,
която се опитваме да разплетем. Нуждаем се от помощта ви.
Вече сте в безопасност.
Имаш късмет, че си чаровник. Само заради това ще ви приема.
Благодаря ви.
Семейна рецепта.
Благодаря.
Прекосих половината свят, за да започна начисто
и да избягам от завета на Леополд.
А сега това нещо е пред дома ми. Как е възможно?
Защо играчката не е при семейството ви?
Донесе ни само болка и мъка. Прокълна семейството ни.
Как лешникотрошачката е виновна за мъката ви?
Първата световна война се отрази тежко на Леополд.
Половината семейство бе избито, включително два принца.
Останаха само трима благородници -
крал Леон, кралица Нора
и най-малкият им син принц Петер.
Кралят и кралицата вече не можеха да имат деца,
затова кралят вложи надеждите си за продължаването на рода
в 21-годишния си син.
Но Петер не желаеше да се жени.
Петър обичаше Фин, обикновен човек.
Мъж от простолюдието.
Петер го заливаше с екстравагантни подаръци,
а Фин взе част от камъните и изработи лешникотрошачката.
Счита се, че носят власт
и защита на притежателите си.
Сто години по-късно все още е трудно да приемем хората такива,
каквито са и тези, които обичат.
Крал Леон не се интересуваше от любов.
Грижа го бе да продължи родословието.
Когато научи за връзката им,
прокуди Фин от кралството
и забрани на сина си да се вижда с него.
Петер бе толкова разстроен, че получи сърдечен удар.
Разбито сърце?
Кралят се чувстваше виновен и прие играчката като знак.
Напомняше му на собствената му трагична слепота.
Но кралицата не е успяла да се отърве от лешникотрошачката?
Възприемала я е като символ на любовта между Петер и Фин.
Не само между тях двамата, но и нейната обич към сина й.
Точно така.
Но кралят смяташе играчката за прокълната.
И докато тя съществува, проклятието ще надделее.
Кралицата даде лешникотрошачката на прислужницата си, за да я пази.
По-късно беше предадена на сестра й,
а след това от един братовчед на друг.
Трагедия сполетяваше всеки, у когото се озовеше.
И най-накрая през 60-те години
беше дарена на балетна трупа от Минск,
която изпълняваше "Лешникотрошачката".
Сещате ли се за името им?
Не, и не ме интересува.
Не искам да имам нищо общо с лешникотрошачката.
Но ми беше приятно да се запозная с вас.
Много ви благодарим, г-це Леополд.
Леони, моля те.
Г-це Леополд...
Чудех се дали ще ми разрешите
да разкажа историята на Петер и Фин.
Никой не го е направил досега. - Крайно време е.
Права сте.
Жалко е, че любовта между Петер и Фин не е могла да бъде...
Каква? Да прилича на любовта на Леони към теб ли?
Да бъде почетена, но и това също.
Лешникотрошачката е част от австрийската история.
Трябва да бъде изложена в музей. - Съгласен съм с теб.
Когато си бил ловец на съкровища
за собствена изгода ли го правеше, или помагаше на музеи?
София, трябва да ти призная нещо.
Един момент. - Какво?
В апартамента ми свети.
Може да си оставила лампата. - Не, приличаше на фенерче.
Движеше се.
Някой е бил тук.
Или все още е тук.
Трябва час по-скоро да предадеш лешникотрошачката в някой музей.
Няма начин! Съвсем близо сме до истината.
Нима историята е по-важна от безопасността ти?
Аз съм разследващ журналист. Част от рисковете на професията.
Поне ми позволи да спя на дивана ти.
За всеки случай. - Да не те е страх да останеш сам?
Не знам. Какво мислиш? Да му позволим ли?
Любов...
Какво ли не сме склонни да направим за нея?
Да жертваме? Да дадем?
Изкривяването на любовта проклятие ли е?
Ако любовта може да ни пречупи, тогава може ли да ни излекува?
Ало? - Здрасти, Тиб.
Все още съм на работа. За теб съм инспектор Тиб.
Знам. Извинявай за късното обаждане.
Какво искаш? И има ли връзка
със статиите, които пишеш за "Ашфорд Таймс"?
Четеш статиите ми?
Хвърлим им един поглед.
Шегувам се. Чудесни са, хлапе.
Благодаря ти.
Искам да разбера какво се е случило с лешникотрошачката.
От статиите ти ли?
Твърди се, че е прокълната и струва цяло състояние.
Добре. Ще видя какво мога да намеря.
Чудесен си, Тиб. Благодаря. - Чао.
Добро утро.
Кафе?
Хубаво кафе. - Цярът за всеки журналист.
Цяла нощ ли писа? - Не.
Поспах за два часа, но имам важна информация.
Жизненоважна. - Да чуем.
Лешникотрошачката е била открадната. - Какво?
Открадната е от театър "Пембрук" на 14 декември 1972 г.
Как разбра? - Имам контакти в полицията.
Впечатляващо.
Театърът не се ли намира в съседното градче?
Да. Днес ще отида до там.
Може ли да дойда с теб?
Надявах се на това. - Какво е това?
"Имам отговори на въпросите ти.
Да се срещнем на ъгъла на Елм и Роуздейл.
Носи лешникотрошачката. Ще те чакам в 12 ч."
Трябва да се обадим в полицията. - Не.
Все още не разполагам с цялата история. Ще отида.
Добре. Нека те придружа.
Стига да стоиш на разстояние.
Не искам да го подплаша.
Добре. Разбрано, капитане.
Пак закъсня, Ризо. Ще те уволня.
Изглежда трябва да върша всичко сам.
Хей!
Добре ли сте? - Така мисля.
Накъде отиде?
Хотел "Ашфорд Лаундж". Да се разделим. Ще те чакам там.
Добре.
Проследяващо устройство.
Малка хитруша.
Весели празници. - Благодаря.
Извинете ме.
София. - Той беше.
Изчезна.
Бяхме на косъм. Мислех, че ще го хванем.
Благодаря.
Ей сега се връщам. - Добре.
Ти трябва да си София. - Здрасти.
Брат ми се вълнува, че може да ти помага.
Много си пада по лешникотрошачката.
И не само по нея.
Много ми помага.
Радвам се. Беше време да се отърси от страха си.
Страх? - Не бива да казвам повече.
Просто знай, че ти също му помагаш.
Страхотен отбор сте.
Ами...
Не мога да повярвам, че е изработил всички тези лешникотрошачки.
Прекрасни са. - Госпожице?
Извини ме.
Това беше откачено. Добре ли си? - Да.
Изненада ме. Проследяващо устройство?
Имам лекция, но... Ще се видим ли по-късно?
Да. - Добре.
Бъди по-внимателна, Соф. - Внимателна съм.
Не визирам само за непознатите мъже, които се опитват да те ограбят.
Ами този Джаксън?
Какво за него? - Оставила си го да пренощува.
Ловецът на съкровища, когото не познаваш?
Не съм глупава. Оставих играчката на сигурно място.
Освен това Джаксън много ми помага.
Ловците на съкровища ловуват съкровища.
Ами ако те използва, за да се добере до играчката?
Нанси... - Каза, че струва милиони.
Едва ли има ловец на съкровища, който да не прояви интерес,
дори да означава да се прави на чаровник.
Имаш право.
Не искам да прозвучи грубо, но нямаш...
Какво? Най-добрият вкус за мъже ли?
Наясно съм.
Обичаш да разузнаваш. Какво научи за него?
Все още нищо. - Проучи го.
Благодаря, Стан.
Какво става?
Това се опитвам да разбера. - Божичко.
Добре ли си, Ърни? - Трябва да видиш другия.
Да, бих искала да го видя. Как изглеждаше?
Беше с маска на лицето.
Здравеняк. Трийсетина годишен.
Много съжалявам.
Всичко е наред. Добре сме.
Свързано е със статиите ти, нали?
Така мисля. Има ловци на съкровища, които се интересуват от играчката.
Горкичката и без това има тежка история.
Не се отказвай.
Обадете ми се, ако се сетите за нещо друго.
Свързано е със статиите? - Така смятам.
Искам да проучиш мъж на име Джаксън Хокинс.
Хокинс?
Арестувах го преди три години. Беше ловец на съкровища.
Отърва се от затвора, понеже върна част от откраднатите предмети.
Все още полага общественополезен труд.
Можеш ли да ми дадеш доклада от ареста му?
Разбира се. Обществено достояние е.
Мислиш, че е замесен?
Декември 1992 г. Карън и Марк Лавайе
внезапно освобождават апартамент 5 навръх Бъдни вечер.
С тях е и дъщеря им Абигейл, която е на 17 г.
Защо на Бъдни вечер?
Апартамент 5 е на Марджи.
Нанесла се е след Абигейл.
Абигейл е известна с прякора Въртележка.
Въртележка? Звучи като прякор за балерина.
Може би Абигейл е била танцьорка
и Тони е искал да има своя собствена лешникотрошачка!
Ако са си тръгнали на Бъдни вечер,
това обяснява защо Абигейл не е получила подаръка.
Но как Тони се е сдобил с толкова ценна вещ?
И защо ще я дава на Абигейл?
Знаела ли е, че е крадена, и затова не я е приела?
Осъзнала е, че любимият й е долен крадец,
и затова е избягала с родителите си? Или пък...
Здравей, Ивана.
Известната балерина Ивана Сорокин ще режисира "Лешникотрошачката"
Бинго.
Указания до театър "Пембрук".
Весели празници. - Благодаря.
Поредният измамник.
Отдавна не сме се виждали, Джаксън. - Не достатъчно дълго.
Сестра ти е прекрасна.
Би било жалко нещо да я сполети. - Остави я на мира.
Стига да ми помогнеш. - На изпитателен срок съм.
Все още разполагам с информация, която може да те вкара в затвора.
Извинете. Търся Ивана Сорокин?
Ето там е.
Аз съм Ивана Сорокин.
Аз съм София Майер от вестник "Ашфорд Таймс".
Това ти ли си?
Беше много отдавна.
Да, аз съм.
Какво мислиш, че се е случило с лешникотрошачката?
Не ме интересува. Радвам се, че я няма.
Вярваш, че е прокълната ли? - Без съмнение.
Защо? - Подариха я на балетната ни трупа.
На следващия ден главната ни балерина си счупи глезена.
Това сложи край на кариерата й.
Ужасно. - Не беше само това.
Декори паднаха върху екипа. Концерти бяха отменени.
След като домоуправителят Тони я открадна, всичко свърши.
Убедихме се, че е прокълната.
Тони? - Да. Тони.
Беше много мил млад мъж. Всички го харесваха.
Но...
Една декемврийска нощ
Тони и лешникотрошачката изчезнаха.
Чухме се изстрел. Повикахме полицията.
Имаше ли ранени? - Така и не разбрахме.
Когато полицията пристигна, тук нямаше никого.
Какво мислиш, че се е случило с Тони?
Някои мои колеги смятат, че е бил убит,
а извършителят е скрил тялото му.
Но ти не вярваш в това?
Падах си по Тони,
макар и за кратко.
Той беше влюбен в Каролин от местната балетна формация.
След онази нощ повече не я видях.
Винаги съм таяла надежда, че с Тони са избягали.
Ако ти кажа, че мога да ви върна лешникотрошачката?
Изхвърли я. Счупи я. Задръж я.
Но я искам далеч от танцьорите си.
Струва... Струва много пари.
Тогава я дари на място, където ще донесе полза.
Ние не я искаме.
Благодаря ти.
Здрасти, Даян.
Привет.
Как върви историята?
Разбрах откъде е била открадната лешникотрошачката.
Добра работа. Джаксън ли ти помогна?
Не. Не и този път.
Не искам да нахалствам, но има ли нещо между вас?
Прекарвате доста време заедно.
Вече работя сама.
Наистина ли? - Да.
Оказа се негодник, като всеки един мъж в живота ми.
Макар този път да смятах... Не знам.
Твърде много мислиш.
Би било безразсъдно да не взема под внимание миналото и мотивите му.
Не знам какви са мотивите му.
Но в такива случай съм разбрала, че е най-добре да слушаш сърцето си.
Какво ти нашепва?
Не знам.
Понякога е трудно да си достатъчно смел, за да се вслушаш.
Но като репортер си безстрашна.
Благодаря, Даян.
Следвай сърцето си
и ми изпрати следващата статия.
Разбрано. Чао.
Къде сложи лешникотрошачките ми?
Продадохме ги. Всички до последната.
Не заслужавам сестра като теб.
Пак ли имаш неприятности?
Да.
Не знам как да се измъкна.
Свързано ли е със София?
Донякъде, но...
Нещата между нас не са такива.
Чук-чук.
Заповядай.
Как се чувстваш?
Доста добре за годините си.
Радвам се. Нося ти подарък. Искаш ли?
Стига да ми правиш компания.
Какво те тревожи, София?
Имаме много за обсъждане...
Тони.
Знаех си, че рано или късно, ще се досетиш. Как успя?
Ернст Теодор Амадеус, или Е.Т.А. Хофман.
Авторът на "Лешникотрошачката и кралят на мишките"?
Не можех да използвам Тони, тъй като ме издирваха.
Но исках име, което Абигейл би разпознала.
Щеше да се досети, че съм аз.
Това свири мелодия от "Лешникотрошачката"?
Да.
Всички тези подаръци са за Абигейл?
Един за всяка година, в която сме били разделени.
Оставил си играчката в мазето, понеже е била открадната?
Не исках някой да я намери и да направи връзката.
Но все още щеше да е там...
Дори да се върнеше.
Навремето се срещахме в мазето,
за да бъдем сами и далеч от родителите й.
Какво се случи онази нощ в театъра?
Беше нощта, в която откраднах лешникотрошачката
и убих човек.
Бях млад и уплашен.
Избягах. - Не, Тони.
Никого не си убил. Не са намерили тяло.
Някой ме нападна.
Паникьосах се и го ударих. Видях как пада на земята.
Дори да не съм го убил, все пак откраднах играчката.
Но защо? Защо го направи?
Запознах се с Абигейл в театъра през 1971 г.
Влюбихме се от пръв поглед.
Аз бях напуснал училище и работех като чистач.
Родителите й забраниха да се виждаме.
Не бях достатъчно добър за нея.
Разбрах, че това са истински камъни.
Смятах, че можем да ги продадем и да избягаме заедно.
Увих играчката в хартия и я оставих в мазето.
Тъй като смятах, че съм убил човек,
реших да избягам, за да не посрамя Абигейл.
Опитах се да й изпратя съобщение, но родителите й узнаха,
че планирахме да избягаме заедно, затова се изнесоха.
След това си се върнал с надеждата, че един ден ще се появи.
Търсих я с години, но без успех.
Все още я обичам...
Всеки един ден, всеки един миг.
Не се отказвай, Тони.
Няма.
Преди 50 години
една любовна история не получи своя щастлив край.
Истинската любов не умира.
Тя ще устои и на 50 минути, и на 50 години.
Тази Бъдни вечер...
"... Тони ще чака.
Любовта му към Абигейл е също толкова силна, както тогава.
Любов, по-ценна от лешникотрошачка, покрита с диаманти.
Абигейл, ако четеш това съобщение,
твоят принц те чака."
Сбогом, Брад.
Вече нямаш никакво влияние над мен.
Какво правиш тук, Джаксън?
Не трябва ли да полагаш общественополезен труд?
Никога не съм те лъгал.
Не сподели важна информация.
Не знам кое е по-обидно.
Фактът, че не ми каза за миналото си,
или това, че си мислил, че няма да разбера истината.
Срамувам се от извършеното.
Наистина. Беше права. Бях измамник.
Но вече не съм такъв.
Не ти вярвам. - Опитвах се да ти кажа. Наистина.
В колата, когато се прибирахме от дома на Леони.
Имаше предостатъчно време да споделиш с мен,
докато ядохме пуканки.
Почакай.
Какво става, Джаксън? - Всичко се обърка.
Не знам как да постъпя. - С кое?
Къде е лешникотрошачката? - На сигурно място.
Съжалявам, но ми е нужна. - Не мога да ти я дам.
Моля те, София. Умолявам те.
Нямам намерение да се забърквам в криминалните ти дейности.
Не мога да си тръгна без нея.
Тогава ще се обадя на приятеля си в полицията.
Чакай. Недей, моля те! Мога да ти обясня всичко.
Ти ли купи лешникотрошачките ми?
Преди да разбера, че си подлец.
Права си, София. Такъв съм.
Но съм притиснат в ъгъла. - Какво искаш да кажеш?
Трябва да дам лешникотрошачката на Саймън, за да не нарани сестра ми.
Саймън е мъжът с превръзката на окото?
Да, той е.
Да.
Видях те с него вчера. От колко време ме разиграваш?
Не те лъжа, София.
Бях ловец на съкровища и Саймън ми беше шеф.
Арестуваха ме, но се страхувах да дам името му на полицията,
затова им казах имената на всички хора, с които съм работил.
Сега заплашва сестра ми.
Ако не му дадем играчката...
Не знам какво ще се случи.
Това е той. Саймън ми звъни.
В теб ли е?
Все още не. - Времето ти изтича.
Андреа! Не наранявай сестра ми.
Донеси ми лешникотрошачката и ще я пусна.
Съгласи се. След час. - Добре.
След час.
В театър "Пембрук".
Дежавю. Ще те чакам там след час. - Ами сестра ми?
Донеси ми играчката и ще ти кажа къде можеш да я намериш.
Добре. - Какво ще правим?
Хитро.
Добро скривалище.
Ще дадем лешникотрошачката на Саймън.
Не можем да му се доверим. Той е... - Какъв? Чудовище? Измамник?
Кралят на мишките?
Пират, облечен в "Гучи".
Имам план.
На кого звъниш?
Имаме нужда от подкрепление.
Ще заснема всичко в случай, че получим признание.
Добра идея. - Да.
Тони. - Тони е домоуправителят?
През цялото време е бил под носа ти?
Изненада. - Благодаря, че дойде.
Готов съм да помогна.
Знаеш какво да правиш, нали? - Познавам театъра много добре.
Благодаря.
Добре, приятелче. Ще бъдеш в много добри ръце.
Разполагаме с 20 минути.
Искам да ме оставиш сам. Не е безопасно.
Той е опасен, ясно? Не е някаква история.
Наясно съм. Ние сме отбор.
Дай ми я.
Подранил си, Саймън.
Какво направи със сестрата на Джаксън?
Ръцете й са вързани в момента.
Дай ми лешникотрошачката, ако искаш отново да я видиш.
Един момент. Преди 50 години се опита да я откраднеш.
Сега ще го направиш отново?
Не я крада.
Момчето, което я открадна,
ме фрасна в лицето с фенерче.
Виждате ли? Полага ми се.
Дай ми я. - Първо кажи къде е Андреа.
Не си в положение да поставяш ултиматуми.
Чакай, чакай, чакай. Всичко това за една глупава играчка?
Не каква да е играчка.
Струва 25 млн. долара.
25 млн. долара?! И ти какво?
Просто ще я дадеш на този тъпанар? - Правя го заради сестра си.
Любовна свада. Много сладко. - Глупости.
Историята, която ми пробута?
Как любовта на една жена може да промени измамника?
Що за глупости! Всички мъже се един дол дренки.
В безсъзнание е.
По дяволите.
Разкарай се от пътя ми.
Няма шанс.
София, бягай! - Ти...
Хайде.
Ела тук!
Джаксън!
Хайде!
Започнали сте без мен? Отдръпнете се.
Всички добре ли са? - Да.
Добра работа. Ние поемаме.
Нарани ли те? - Не. Добре съм.
Страхотен план, Шерлок Холмс. - Да.
Ти се оказа много добър Уотсън.
Андреа.
Много съжалявам.
Добре ли си? - Добре съм. Всичко е наред.
Добра работа, София.
Ти също, Тони.
Приятелят ти е добър човек.
Да.
Такъв е.
Благодаря ви, че дойдохте и сте с нас на Бъдни вечер.
Когато открих този коледен подарък в мазето
разбрах, че ме очаква невероятна загадка,
но нямах представа колко голяма ще бъде историята.
Какво ще правите с лешникотрошачката?
Скъпите ми приятелки Нанси и Лора
ще занесат тази историческа играчка в Австрия,
когато заминат на медения си месец.
Там ще бъде изложена в музей, за да почете любовта
между принц Петер и Фин.
Какво следва за вас? - За мен ли?
Няколко филмови студиа се свързаха с мен за заснемането на филм,
както и за написването на книга.
От следващата седмица
ще имам своя седмична колонка в "Ашфорд Таймс".
София! Какво стана с Тони и Абигейл?
Все още няма следа от нея.
Но за истинската любов надеждата никога не умира.
Тони ще я чака. - Така е.
Към него няма да бъдат повдигнати никакви обвинения,
тъй като лешникотрошачката бе върната обратно.
Благодаря ви, че дойдохте. Весела Коледа!
Много ви благодаря.
Извинете ме.
Вие ли сте жената, която написа статиите?
Абигейл?
Да.
Не си тук, за да се видиш с мен.
Тони!
Ела тук.
Тони!
Въртележке!
Ти се върна. Най-сетне се върна!
Никога не сме се разделяли.
Любовта побеждава всичко.
Да. Щастлив край.
Знам ли. Мисля, че има още една глава.
Наистина ли, Даян? Колко съкровища смяташ, че има в това мазе?
Ти си писателят, аз съм редакторът.
Няма как да го забравя. - Следващата история е там.
Добре. До скоро.
Джаксън?
Да не би да оскверняваш гредата?
Да, хвана ме в крачка.
Нуждая се от одобрението ти.
За какво?
Това е място за вечната любов
и исках да напиша "София и Джаксън"
вътре в сърцето.
Може ли?
Почакай.
Ето.
Направих я за теб.
Красива е.
Да.
Знам, че не си балерина,
но откакто се блъсна в мен
танцуваш в сърцето ми.
Премахна проклятието ми.
Джаксън, мислех си, че любовта трябва да е като приказка.
Истината е, че в реалния свят
и твоята същност са много по-хубави.
Почакай. Замалко да забравя ключовия елемент.
Искаш ли да танцуваме?
Знаеш, че не съм балерина.
Няма проблем. Както ти самата каза, аз не съм принц.
Значи идеално си подхождаме.
Превод РАДИНА ВОЙКОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО