Det er...
Ja, det er denne veien.
OK. OK.
Vi er inne i noe som heter Agri-Jet.
Det er et kjølelager i Albuquerque i New Mexico.
Herre Jesus...
Det er kaldt her. La meg vise dere rundt.
Gi dere en omvisning. Det er svært. Det er kanskje 100 fot langt.
Jeg vet ikke hva det er i meter, men det er langt. Det er også fullt.
Det er veldig mange...
krympepakkede...
greier.
Hva er i dem?
Vel...
Et bilde sier mer enn tusen ord. Så dere skal få se selv.
OK.
Ser dere dette? Hm? Ja.
Det er... Det er ingen kalkun. Det skal være sikkert.
Hva skal de med det? Gjett.
Gjett, for faen.
For hele stedet er fullt av menneskekropper.
Menneskedeler! Biter!
Alt er vakuumpakket.
Det er det hele lageret er brukt til.
Og det skjer like for nesen på oss. De var raske til å stikke sin vei herfra.
Men jeg kan garantere at de nok jobbet døgnet rundt her.
Og hva er bak den døren?
Der er det en kjøttkvern så stor som en buss og kar, kokekar.
Vent til dere ser hva som er i dem.
To millioner fire hundre tusen.
All-in.
Fem millioner dollar. Husets rekord.
Er du sikker?
Vis kortene.
Straight flush.
Royal flush. En bedre hånd.
Hei, du. Hold masken.
Du har kanskje vunnet denne gangen, Mr. Diabaté, men hellet vil ikke vare.
Kanskje ikke bestandig...
...men det er ikke tilfelle i dag.
Til deg, min skjønne.
Det har vært en ære.
Noen andre?
Kom, mine skjønnheter.
Neste gang.
Det har vært hyggelig.
Og hvem er du?
- Joette. - Joette!
Kom ned, kjære.
Vi er så lei for det, kjære, men vi må dessverre dra med en gang.
- Hva? Hvorfor? - Du får besøk.
Hvis du vil, kan du bli med oss.
Det kan jeg ikke gjøre mot henne. På ett tidspunkt må vi snakke sammen.
Er det ikke tid til litt...
Joette?
Vær så snill, vær der. Vær så snill, vær der.
CAROL, KOM TIL VERONA SKY VILLA, 30. ETASJE
Hallo?
Her inne.
Akkurat i tide, Carol.
Fortalte de at jeg kom før de forsvant ut døren?
- Du ble igjen. - For å ønske deg velkommen.
Nei, takk. Jeg setter pris på det.
De sa nok ikke hvorfor jeg kom. Det ville de aldri gjort.
Du vil trenge noe sterkere enn champagne når du ser hva jeg har. Har du...
Har du en TV i denne låven?
Imponerende.
OK.
Hva har du? En HDMI?
- Er det enda en av dine videoer? - Har du sett videoene mine?
- Sendte de dem til deg? - Selvfølgelig. De var godt laget.
Dramatiske.
Vel, du kunne...
Glem det. Når du ser denne...
La meg bare si... Den er opprørende.
Jeg vil helst ikke bruke klisjeer, men du bør nok sette deg. Seriøst.
- For det du nå vil se... - Handler det om at de spiser mennesker?
- Hva? - Det er problematisk.
Hvordan kan du... Hvordan...
Vent litt.
Hei, Carol. Vi er John Cena.
Vi vil svare på noen spørsmål du kanskje har når det gjelder matkilden vår.
Som du vet, kan vi ikke drepe, skade eller gripe inn hos noen livsform.
Det begrenser hva vi kan spise.
Når vi sier "ingen livsform", betyr det også planter.
Vi kan ikke høste hvete eller ris. Vi kan ikke plukke epler fra trærne.
Når et eple faller ned av seg selv, kan vi spise det og være takknemlige.
Vi høster all nedfallsfrukt vi finner.
I tillegg finnes det milliarder av husdyr, først og fremst kuer, som må melkes.
Og det finnes tonnevis med mat allerede. Den ble prosessert før vi ble sammenført.
Det høres jo bra ut. Bortsett fra ett lite problem.
Da dette opptaket ble gjort, var vi 7 348 292 411 stykker.
Mange munner å mette.
Vi opplever et kaloriunderskudd, og derfor måtte vi handle.
Det er slik vi får i oss næring.
300 ml av denne væsken inneholder 300 kalorier.
Så basert på en diett med 2400 kalorier per dag,
vil en person på størrelse med John Cena trenge åtte slike for hvert døgn.
Større individer vil trenge mer, og motsatt.
Hva inneholder den? Faktisk ganske mye. Den produseres over hele verden,
så oppskriften varierer etter tilgjengelige ingredienser.
For det meste inneholder den maten som vi nevnte,
særlig det som ikke holder seg.
I tillegg inneholder hver kartong 8-12 % av noe vi kaller MAP.
Menneskeavledet protein. Det er akkurat det det høres ut som.
Nesten 100 000 mennesker dør hver dag av naturlige årsaker og i ulykker.
Disse levningene, som ellers ville gått til spille, er vår MAP-kilde.
Vi setter pris på disse menneskene og er takknemlige for det de gir.
Om vi fikk bestemme selv, ville vi da valgt å spise MAP? Nei.
Gjennom historien har de fleste kulturer, med noen unntak, mislikt antropofagi.
Vi er ikke særlig positive til det selv, men vi har ikke noe særlig valg.
Du vil aldri måtte drikke dette selv, Carol.
Om du da ikke selv vil, noe vi ikke antar.
Vi vil aldri servere deg MAP i noen form på noe tidspunkt.
Vi vil fortsette å forsyne deg med den beste maten som er å få tak i.
Vi håper det oppklarer ting.
Som alltid er ditt velvære utrolig viktig for oss.
Har du spørsmål eller bekymringer, ring når som helst og legg igjen en beskjed.
Vi beklager at vi ikke kan snakke direkte med deg, men vi trenger noe albuerom.
Visste du om det?
Hvordan... Når... Hvor lenge?
For omtrent en uke siden. Jeg spurte John Cena:
"Hvorfor drikker dere så mye melk?" Vi hadde hengt sammen en del.
Han lærte meg "sunset flip powerbomb".
Og hva var din reaksjon? Reagerte du i det hele tatt?
Det er som jeg sa problematisk. Veldig.
Men jeg har hatt tid til å tenke over det. Og John Cena argumenterer godt.
- Og enda bedre på fransk. - Det er ikke John Cena.
Herregud, hvorfor er du så...
I Spania sa de at de var vegetarianere.
Ja, jeg spurte John om det.
Han minnet meg på at de den gangen sa at de helst ville vært vegetarianere.
Flott! Alle faens advokater overlevde.
Bare så du vet det, så er jeg ikke særlig glad for at de spiser menneskekjøtt.
- Det er ingen av oss. - Oss?
Hvem er det?
De andre individene.
De andre som er som deg og meg.
Vi holder kontakten.
- Gjør dere? Alle 12? - Alle bortsett fra en herre i Paraguay.
Han svarer ikke når anstandene tar kontakt.
- Men de andre 11, ja. - Så dere 11...
Tilbringer dere tid sammen?
Spleisemiddager og sånt?
Vi møtes av og til. Tirsdager og fredager.
- Det blir mange flyturer. - For det meste på Zoom.
Jaså... Hva snakker dere om?
Dere prøver ikke å redde verden. Det avviste dere raskt.
På en måte gjør vi det.
Det John Cena ikke sa, var at selv med MAP
vil store deler av verdens befolkning dø av sult innen ti år.
- Sier hvem? - De. Om du presser dem nok.
Vi vil redde dem fra det.
På det siste møtet la vi fram en idé om robot-jordbruk.
Men de vil måtte bygge og programmere robotene.
- De satte pris på forslaget. - Det gjorde de nok.
Diskuterte dere å ta med meg på Zoom-møtene?
Jeg mener...
Jeg er jo forfatter, og jeg kan finne på dritt som roboter hele dagen lang.
Vi... Vi stemte over det.
Det var ikke enstemmig, men de fleste mente at din tilstedeværelse var...
forstyrrende.
De som ikke snakker engelsk var fornærmet for at du ikke inviterte dem til Spania.
Beklager, Carol, men til syvende og sist handler det ikke om deg.
- Eller noen av oss, for den saks skyld. - Jeg forstår.
Hvor er nærmeste bad?
Men hun er så ensom.
Ja, jeg vet det.
OK.
Jeg savner dere også, mine kjære.
Vi ses snart.
Du er våken.
Timingen din er igjen perfekt.
Sett deg ned.
Det ser godt ut. Takk.
Så...
Hva er planen din?
Du trenger sikkert en pause fra meg.
- Jeg har kost meg med deg. - Du liker å ha litt plass. Jeg forstår.
Jeg tenkte jeg kunne finne meg min egen suite.
Ta meg en dusj, og så...
Vi kan møtes senere. Snakke litt mer.
Jeg bare kødder.
Bra.
Jeg vil bort fra Vegas.
Byen er som et opplyst askebeger verdt en billion dollar.
- Jeg mener ikke å fornærme byen din. - Det går bra.
Det er jo ikke Albuquerque.
Du kan alltids ringe meg, Carol. Tast 0, så finner de meg uansett hvor jeg er.
- Takk. - Hvordan sier man det?
- "Sjekk inn" nå og da. - Greit.
Kanskje du får ideer om hvordan vi redder dem fra sultedød.
Jeg vet ikke. Kanskje vi kan be dem om å plukke et jævla eple.
- Wow. - Unnskyld. Jeg mente det ikke.
Jo, for faen. Det gjorde jeg. Jeg mente det, men...
Ikke akkurat sånn. Jeg er ikke et monster. Jeg bare...
De gjør det mot seg selv. De velger å sulte.
- De ser det ikke sånn. - Hør her.
Eneste måte å redde gærningene på, er å gjøre dem om til sånn de var.
Det finnes en måte å gjøre det om på. Hjelp meg å finne ut av det.
Mener du virkelig at verden er et bedre sted bare fordi alt er fredelig?
Når de har gjort oss som dem, vil vi også sulte i hjel. Har du tenkt over det?
Det kan de ikke. Ikke uten vår tillatelse.
Hva mener du?
Den eneste måten viruset vil virke på oss, er ved å tilpasse det til våre stamceller.
Men for å få de stamcellene, må de hentes ut fra oss.
Hva... Hva?
Da må man visstnok stikke en stor nål inn i hoftebeinet.
Det er vondt. Og svært inngripende.
Ikke noe de kan gjøre uten vår tillatelse.
- Når fikk du vite det? - De oppdaget det først i går.
Og de er ikke særlig fornøyde.
De spurte om jeg ga tillatelse.
Jeg sa: "Jeg må dessverre takke nei på dette tidspunktet."
Hei, Carol. Dette er et opptak.
Legg igjen en beskjed etter tonen om det er noe du trenger.
Vi vil prøve å ordne det.
Våre følelser for deg er ikke endret,
men etter alt som har skjedd, vil vi bare ha litt albuerom.
Det er meg.
Er det sant at dere trenger våre stamceller for å gjøre oss til dere?
Og er det sant at dere trenger vår tillatelse til å ta en stamcelleprøve?
Carol.
DET STEMMER, CAROL, SOM SVAR PÅ BEGGE SPØRSMÅLENE.
Hei, Carol. Dette er et opptak.
Legg igjen en beskjed etter tonen om det er noe du trenger.
Vi vil prøve å ordne det.
Våre følelser for deg er ikke endret,
men etter alt som har skjedd, vil vi bare ha litt albuerom.
Jeg vil offisielt erklære at jeg ikke gir dere tillatelse.
Dere får ikke røre meg.
Gjenta det.
VI HØRER DEG. DU GIR IKKE TILLATELSE.
INGEN STAMCELLER VIL BLI TATT FRA DEG.
VI RESPEKTERER DINE ØNSKER.
Er det bilen din?
Ja.
Interessant valg.
Dine også.
MANDAG - TIRSDAG
Jeg vil bare nevne at verden gjør så godt den kan.
Den savner deg. Zosia savner deg. De ønsker å komme tilbake, Carol.
De venter bare på at du skal endre sinnelag.
Faen ta dem.
Pass tærne.
- Til mine 12 medoverlevende... - 12?
Jeg er Carol Sturka. Enkelte av dere kjenner meg.
Noen av dere har jeg ikke møtt ennå. Men... om du fremdeles er en av oss,
er meldingen til deg.
Det finnes en måte å gjøre om dette på.
Å snu verden tilbake slik den skal være.
Hvordan vet jeg det?
Fordi tidligere i dag sa faktisk en av de påvirkede, en av de andre,
dette til meg.
Vet dere hva? De kan ikke lyve.
Det var noe annet jeg oppdaget.
Dette utenomjordiske viruset, eller hva det nå er, lar dem ikke gjøre det.
Så hva er løsningen? Det har de ikke fortalt meg.
Men de motsto på så sterkt vis å si noe at alle plutselig begynte å gråte.
Visstnok over hele verden. En av dere ble opprørt av det.
Etter det har de helt og holdent forlatt byen jeg bor i.
Her sitter jeg alene. Det forstår jeg som at jeg er på rett spor.
Jeg forstår at enkelte av dere
mener verden har det bedre nå, med fred, kjærlighet og forståelse.
Det må du gjerne mene. Nyt det.
For det blir kanskje din siste mening.
Når tiden er inne, og du får fred og kjærlighet trædd ned over hodet,
vil du kanskje i det øyeblikket forstå
hvordan du satte pris på individualitet.
Om det er noen her, bør dere forsvinne nå.
Hei, gutten min.
Vi er glad for å se deg.
Du må være sulten og forvirret.
Kan vi svare på noen spørsmål?
Si hva vi kan gjøre for deg, gutten min.
Ikke kall meg det. Du er ikke moren min.
Moren min er ei hurpe.
Tekst: Tina Shortland