Visszatért közénk!
Manousos, hall minket? Hogy érzi magát?
Emlékszik, mi történt magával?
Eléggé ránk ijesztett!
A jó hír, hogy a fertőzés reagál az antibiotikumokra.
De valószínűleg azért egy ideig itt kell maradnia.
Vissza kell nyernie az erejét.
Manousos!
Megértjük, hogy sok ez így egyszerre.
De több idő kell a gyógyulásához. A testének pihenésre van szüksége, kell a…
Elmegyek.
Mennyivel tartozom?
A számlát! Mennyivel tartozom?
Nem tartozik semmivel.
Nem maguknak.
Az igazi embereknek, akik korábban itt voltak.
A kórház… A sebvarrás, a gyógyszerek… Minden pénzbe kerül!
A Csatlakozás előtt
a kezelése ára ebben a kórházban…
8277,53 balboa vagy ugyanennyi amerikai dollár lett volna.
Balboa?
Panamában vagyok?
Parancsol tételes számlát?
Én, Manousos Oviedo 8277,53 dollárral adós vagyok ennek a kórháznak.
Plusz egy mentős úttal.
Kérem, ne álljon fel!
- Bocs! - Örömünkre szolgál.
Kösz!
Köszönöm.
Egészségünkre!
Nem túl édes?
Mindig félek, hogy nincs benne elég víz.
- Tökéletes. - Igen?
Mert tehetek még bele, ha kér. Vizet.
Jól mutat itt az O’Keeffe.
Már vissza akartam vinni.
Szerintünk csodálatos helye van ott.
Én csak…
csak biztos helyen megőrzöm, tényleg.
Sok állat kóborol errefelé.
Farkasok.
Bölény. Bölények.
És ha véletlenül a múzeumokba tévednének,
és nekidörgölnék magukat a festményekhez, az nagyon…
Igen.
Az gondot jelenthetne.
Ha szeretné, biztosíthatjuk az összes ilyen épületet.
Remek.
Az remek lenne.
Még megenné egy bölény a Mona Lisát!
Nem tudom, miről beszélgessünk.
Ki mondta, hogy beszélgetnünk kell?
Mit szólna egy társasjátékhoz?
- Komolyan? - Jó lehet.
Rendben.
Szóval, mit szeretnénk?
Szókirakó?
Nem. Abban nem lenne semmi poén.
Maga az összes szót ismeri.
Sakk. Nem.
Jézusom, nem!
Ráadásul elveszett a fehér bástya, emlékszik?
De szerezhetünk magának egy újat.
Mi van még?
Rizikó. A világuralom… Ez vicces.
Nem is tudom, miért van egyáltalán itthon.
És az, amit régen az unokatesóival játszott?
Túl lassú.
Hagyja, hogy nyerjek? Vagy csak béna hozzá?
Folytassuk, és majd rájön!
Évek óta nem gondoltam erre a játékra.
A nagyinak kétféle színű paklija volt,
és mielőtt elraktuk, szín szerint kiválogatva kellett a dobozukba tenni.
A vesztesnek kell kiválogatnia.
Szeretné, ha Henry unokatesója eljönne?
2005 karácsonya óta nem látta.
Pont olyan lenne, mintha magával beszélgetnék, igaz?
Akkor nem.
Az elmúlt 41 napban nem akart látni. Mit érdeklem most?
Szóval miért hívják spitnek?
Nem tudjuk pontosan.
Hogy érti ezt? Maga mindent tud.
- Ugye? Spit! - Aha.
Az Egyesült Királyságban született a ’80-as években.
Különböző elméletek vannak arról, ki nevezte el, de egyértelmű válasz nincs.
Mehet? Spit!
Még 1986-ban egy férfi, akit…
Hű!
Olyan, mintha a kibaszott Google-lel kártyáznék.
Mindenki visszajött már?
A legtöbben. Még egy-két óra, és mindenki.
Maga…
Le lehetne mosni ezt innen?
JÖJJENEK VISSZA
Persze.
Kösz.
Nos, jó éjszakát!
Carol, maradhatunk, ha szeretné.
Amíg csak akarja.
Mi? Nem. Nem, nem. Biztosan van más dolga.
És van egy csomó házimunkám meg minden.
Csak eszembe jutott…
hogy még soha nem is kérdeztem, hol lakik.
Már nem létezik olyasmi, hogy tulajdonjog.
Nincs magántulajdon.
Ahol levesszük a kabátot, ott van az otthonunk.
Értem, de…
Úgy értem: hol alszik éjszaka?
Megmutathatjuk.
Mindenki együtt alszik?
Miért?
Takarékoskodás a villamos energiával.
És a földgázzal.
Hatékonyabb egy nagy helyiséget fűteni és hűteni, mint több száz kicsit.
Ebből nem lesz olyan orgia, mint a Mátrix végén, ugye?
Nem, hacsak nem akarja.
Az egész világon használjuk az ilyen típusú tereket.
Áruházak, templomok, közösségi házak…
Várjon, ez a kutya nem tartozik maguk közé, ugye?
Egyáltalán nem.
Bár nagyon jó kiskutya.
A neve Bear Jordan.
Szia! Szia, Bear!
Szia!
- Nem tudtam, hogy tartanak háziállatot. - Nem tartunk.
De amikor egy állat nem tágít a korábbi gazdája mellől, akkor gondoskodunk róla.
Bear ragaszkodik Malcolmhoz. Ott van.
Szeretne ma este nálunk aludni?
Ha szeretné, megágyazunk önnek.
- Nem, nem. - Külön.
Nem kell. Elindulok haza.
Tegye, ami boldoggá teszi!
Elvihetjük. Vagy szívesen átadjuk az autónkat.
Majd megoldom valahogy.
Nem bánja, ha mi lefekszünk?
Tessék!
RIO RANCHO RENDEZVÉNYKÖZPONT
Csodálatosan éreztük magunkat magával.
Nagyon örülünk, hogy visszatértünk.
Igen.
Szeretné, ha készítenénk reggelit?
Nem, nem. Megoldom.
Én is jól éreztem magam.
GYILKOS HOMOKBOLHÁK?! *HOMOKÁR?
RABAN MEGHAL (MEGINT?) MOST TÉNYLEG?!? (KÉRDEZNI VALT)
LUCASIA KALÓZRUHÁBAN?! SHAKESPEARE-UTALÁS!
A KEDVEMBEN JÁRNAK ADNÁNAK ATOMBOMBÁT?!
A LÉGYNEK SE TUDNAK ÁRTANI
MINDEN IDIÓTÁT EGYFORMÁN SZERETNEK
MEG AKARNAK VÁLTOZTATNI! FURCSÁN ŐSZINTÉK. NEM TUDNAK HAZUDNI.
EMBERT ESZNEK.
Páratlan a kilátás!
Annyira imádom a vonatokat!
Van valami a vonatkürt hangjában, tudja?
Micsoda?
Ugyan, biztos mondtam valamikor valakinek, hogy imádom a vonatkürtöt.
Azt hittem, mindent tudnak rólam.
Ezt nem.
Ez a…
a világ legmagányosabb hangja.
Hogy csinálják ezt?
Valahogy kapcsolatos a test elektromágneses mezejével.
Mondhatnánk, hogy a természetes akkumulátorunkkal.
Magának is van, csak nem használja.
Mondjuk… mint a rádió?
Olyasmi.
De a rádióadás olyan, mint a beszéd.
Tudatos.
A mi kommunikációnk tudat alatti.
Homeosztatikus.
Mint a légzés.
Szóval…
Nem. Nem.
Még mindig sok minden van, amit nem igazán értünk.
Amúgy miért van még szükség vonatokra?
Élelmiszer-elosztás.
Carol, jól van?
Igen. Pompásan.
Bocs! Folytassa!
Magának is jó érzés?
Nagyon.
Szóval…
Mégis… hogy?
Tudom, hogy most masszírozzák,
de gyakorlatilag saját magának csinálja.
Igen.
Ezzel egy időben pedig engem is masszíroz.
- Szóval, úgy értem… - Így igaz.
Hogy működik ez?
Mindenki érzi, amit maga érez most?
Az egész világ masszázst kap?
Nem. Nem egészen.
Olyan, mint…
Az elmúlt tíz percben
1674 haláleset és 965 születés történt.
És…
E pillanatban Bulgáriában egy férfi véletlenül vaskerítésre nyársalódott.
Ó, Jézusom!
Semmi baj.
Úgy véljük, nem sérült létfontosságú szerve.
Mindent egyszerre érezni elviselhetetlen lenne.
De mindenről tudunk, amikor megtörténik.
Tudatában vagyunk.
Mint ahogy tudjuk, hogy most libabőrös lett.
Mindent összevetve…
ez a masszázs… finom.
Szóval onnan érkezett.
Igen.
Vagyis a csillagáról.
- Kepler-22. - Aha.
És a bolygó, amit nem látni, a Kepler-22b.
Ez a mi nevünk rá. Fogalmunk sincs, hogy ők minek hívják.
A sugara körülbelül kétszerese a Földének,
és úgy gondoljuk, hogy a bolygójuk egyetlen hatalmas óceán lehet.
Néha becsukjuk a szemünket, és megpróbáljuk magunk elé képzelni.
Nem vagyok biztos benne, hogy jó helyen keresem.
Úgy értem, látom a…
a Hattyút, azt hiszem.
Lát egy csillagot, ami fényesebb a többinél?
Igen.
Az a Deneb.
Ha egyenes vonalat húz felfelé a hattyú szárnycsúcsától,
ott egy apró fénypontot kell látnia.
Nem tudom megkülönböztetni az egyes pontokat.
A városból sok fényszennyezés jön.
Lássuk, mit tehetünk ez ügyben!
Hű!
Próbálja most!
Az okulár közepére helyezhetjük magának.
Így könnyebben megtalálhatja.
Várjon egy percet! Várjon, várjon, várjon!
Igen, azt hiszem, látom.
- Látom. - Igen?
Igen!
Igen.
Szóval, milyenek az emberek a Kepler-22b-n?
Valószínűleg sosem fogunk tudni róluk semmit.
Túl messze vannak.
De azt tudjuk, hogy szeretjük őket.
És hálásak vagyunk nekik.
És mi is továbbadjuk a jóságukat, bármennyi időbe is telik.
Mit jelent ez?
Meg kell osztanunk az ajándékukat.
Bárki mással, aki odakint lehet még.
Csak hogy tisztázzuk, odakint „odakint”?
Pontosan hogy fogják ezt csinálni?
JEL A KEPLER-22B-RŐL ÓRIÁSI ANTENNA ÉPÍTÉSE!!!
RENGETEG ENERGIA, HOGY JELET KÜLDJENEK AZ ŰRBE!
KÖZÖS ALVÁS/ÖLELKEZÉS/TESTHŐ
SZEX? - ENERGIAHATÉKONY
KOMMUNIKÁCIÓ TESTI ELEKTROMOSSÁGGAL??
ÉLELMISZERSZÁLLÍTÓ VONATOK (JUJ)
PRÓBÁLNAK MEGVÁLTOZTATNI! A BELEEGYEZÉSEM KELL
Megtenne egy szívességet?
Üdv!
Kösz. Kösz.
Igazán szívesen.
Ez azt jelenti, amire gondolunk?
- Mi? - Megint ír?
Írom a…
a Wycarót. Igen.
Igen.
Volt egy ötletem, elkezdtem teleírni a táblát,
és egyszer csak kifogyott a filcem.
Szóval igen. Újra írok.
Nos, ne… Ne engedje, hogy feltartsuk!
Nagy örömmel várjuk, hogy legyen valami új olvasnivalónk.
Ráadásul egy új Wycaro!
Természetesen csak akkor, ha szeretné megosztani velünk.
Egyáltalán nem erőltetjük.
Persze.
Jó írást, Carol!
FŰSZERGYÜMÖLCS = MÉREG?! GYÓGYÍR?!?! BÁJITAL!
MIT TUDOK RÓLUK: DÜH = VESZÉLY?
HOGYAN!?
Ez jó volt!
Közel volt.
Hoppszi!
Ne legyen lekezelő!
Komolyan.
Esküszöm, gyerekkoromban állati jó voltam benne.
Tudjuk.
Most szopat?
Jézusom!
Azt mondta, hogy még sosem játszott.
Zosia nem játszott még.
De a miénk minden élő krokettbajnok összesített tudása,
szóval ez, tudja, jelent némi előnyt.
Igen. Ezt értettem a sakknál meg mindennél,
de labdát megütni izommemóriából kell.
Azt is megosztják egymással?
Talán. Vagy talán csak maga béna hozzá.
BÉNA HOZZÁ, CAROL!!!!
Ilyet is szabad, mi?
Oké. Oké.
Ami azt illeti ott… meg fogom verni mind a hétmilliárdjukat.
Ja. Szóval,
hétmilliárd segg lesz szétrúgva.
Kérdezhetünk valamit?
Persze.
Melyik volt a legjobb időszaka az írásban?
Nem létezik ilyesmi.
Most tényleg?
Ugyan már, vannak maguk közt más írók!
Tudnia kéne. Mintha azt kérdezné,
„Mi volt a legjobb élménye fogfúrás közben?”
Maga szegény, megkínzott művész!
Egyébként még mindig én jövök.
Miért kérdezi?
24 ÓRÁBAN NYITVA
KORLÁTLAN KÁVÉFOGYASZTÁS
Ez a hely évek óta zárva volt.
Soha nem gondoltam volna, hogy visszajövök ide.
Csatlakozhatunk?
Tessék, tessék!
Kösz.
Elmondaná nekünk, mit érez?
Megtiszteltetés lenne, ha osztozhatnánk benne.
Hát…
Minden itt kezdődött. Ahogy nyilván tudja.
Régebben kézzel írtam sárga lapos jegyzettömbökbe.
Amiket az alkalmimeló-helyemről csórtam.
Volt belőlük vagy 20, és oda-vissza kellett tologatnom őket, kihúzni dolgokat…
Egész idő alatt arról álmodoztam, hogy össze tudok spórolni egy laptopra.
Aztán kitéptem a lapokat,
összekapcsoltam őket azzal a bazi nagy fémkapoccsal,
amit szintén loptam,
amit csak két kézzel lehetett kinyitni,
épp annyira, hogy csak még egy lapot beletegyek.
Óriási csíkokat nyomott a tenyerembe.
Az egész egy kibaszott rémálom volt.
És volt még az a pincérnő, Bri.
Nagyon szerettem. Mindig újratöltötte a kávémat.
Soha nem csesztetett, hogy egész napra lefoglalom a bokszot.
Úristen!
Maradjon, amíg kell, drágám!
Ez a hely…
ez volt a menedékem.
Totál kivoltam, amikor…
amikor… Várjunk, leégett!
Újjáépítették?
A… Várjunk! A nulláról?
Egy üres telken?
Igen.
Mennyire hiányoznak azok az idők!
Egész éjjel dolgoztam, hogy délelőtt írhassak, aztán…
Az volt életem legjobb időszaka.
Minden rendben?
Carol?
Ma elég gyorsan távozott.
Minden rendben?
Igen, szupcsi!
Szarkazmus.
Igen.
Kér egy italt? Kér egy italt.
Ha szeretné, akkor kérünk.
Ez a többes szám…
„Gondolunk. Akarunk.”
Belehalna, ha egyes számban beszélne?
- Bele? - Természetesen nem.
Mi…
Én… szemantikai szempontból furcsának találom,
de persze, ez az egyén tudna…
Mi tudnánk…
Húha!
A világ összes agya birtokában sem megy egy kibaszott névmás.
Ezért mérges?
Hol lakott az a pincérnő?
Bri.
A „Csatlakozás napján”, még akkor, amikor ő volt ő, nem maguk.
Hol volt?
Miamiban.
Dolgozott? Nyaralt?
Dolgozott. Kozmetikusként.
Nemrég házasodott.
De már nem házas.
Szóval továbblépett az életében, és aztán mi történt?
Visszarángatták ide egy kis színjátékra? Pincérnőszínház?
Carol, nem biztos, hogy értjük, mi zavarja.
Kifejtené kicsit jobban?
Megpróbálják elterelni a figyelmemet.
Próbálnak kizökkenteni.
Újjáépítik a kedvenc bisztrómat,
ugrálnak örömükben, amikor elmondom, hogy újra írok,
de ez csak színjáték.
Manipulatív kamu, mert tudják, hogy nem adtam fel.
Ismerje be!
Mondja ki, hogy tudják, hogy nem adom fel!
Tudjuk.
Szeretnénk, ha feladná.
De az is igaz, hogy szeretjük a Wycarót.
Rendben, őszinteség.
Csináljuk! Játsszunk nyílt lapokkal!
Kedvelem magát.
Magukat. Magukat, magát… Mindegy.
Maga…
Sok dolog van, amit szeretek magában,
de ez?
Ez kész katasztrófa.
Fenntarthatatlan.
Mentális betegség. Pszichózis.
Éheznek, de még egy átkozott almát sem tudnak leszedni a fáról?
Én… Hogyan…
Valakinek rendbe kell tennie a világot, még akkor is, ha ezért újra elhagynak.
Még akkor is, ha…
- Jó reggelt! - Szia!
Mióta vagy ébren?
Elég régen.
Szeretnéd elolvasni az első fejezetet?
Ne csigázz!
Raban…
most már nő.
Régóta esedékes.
De most arra gondoltam, hogy miért ne.
Igazad van.
Szóval csak így átírod?
Nincs rá szükség.
- Belefér a sztorin belül. - Hogyan?
Az Igazság forrása a második könyvből?
Nem.
Nem, az nem működne.
- Nem, igen, igazad van. - A Gollinbray alakváltói.
Arra gondoltam, lehetne a barlangban…
- Aevalor barlangjában. - Igen.
- De azt nem nyelte el az idő? - Dehogynem.
De mi az idő olyasvalakinek, mint Raban?
Csak meg kell szerezniük Virgil kapitány
- időiránytűjét, és… - Az időiránytű!
- Azta! - Lucasiára gondoltam,
hogy az iránytűvel
csinál valamit, eskü, nem emlékszem, mit,
de akkor… akkor Rabannak egyszer csak összeáll.
Igen.
Szóval, eddig tetszik?
Carol!
Mi…
Én imádom!
Joe Pass a gitáron.
Ray Brown a basszusgitáron.
Mickey Roker a tüzes pergődobon,
a trombitán pedig természetesen a páratlan Dizzy Gillespie.
És most jön az igazi csemege.
Miles Davistől az „All of You” a KHNM 92,4 FM-en.
Remélem, eleget csinálsz mindkettőnknek.
Te is eszel.
Szereted az omlettet, igaz?
Szeretjük.
Szeretjük az összes reggeli ételt.
Naná. Naná.
De te… te.
Egyes számban, te…
Zosia szereti az omlettet?
Zosia szereti…
Én szeretem az omlettet.
Nem sok alkalmam volt megkóstolni.
Mi a kedvenc ételed?
A mangófagylalt.
Imádom a mangófagylaltot.
A környéken lakott egy öregember, aki egy kis kocsiból árulta.
Néztem a Gdańskból induló hajókat.
Vadiújak voltak. Az első útjuk volt.
Talán… tízéves lehettem?
És teljesen elbűvöltek ezek a hatalmas hajók.
Ki építette őket?
Mire?
Hová mentek?
És már tudom.
Néha a kiskocsis ember
jégkrémet osztogatott nekünk, ha olyan sok volt, hogy nem tudta eladni.
Tudta, hogy két fityingünk sincs.
Ez pont azután volt, hogy megnyíltak a határaink,
és onnantól hirtelen új ízeket is árult.
Menta, kávé, őszibarack…
De a mangó,
az volt a kedvencem.
Köszönöm, hogy elmesélted.
Zosia?
Látogatód lesz.
Oké.
Oké, oké, oké, oké, oké.
MEXIKÓ–EGYESÜLT ÁLLAMOK HATÁR 31 KM
A feliratot fordította: Binder Natália