Du er tilbake!
Manousos. Hører du oss? Hvordan går det?
Husker du hva som skjedde?
Du skremte oss.
Den gode nyheten er at antibiotika virker på infeksjonen.
Men du må nok bli her en stund.
Du må bli sterkere først.
Manousos. Vi forstår at du har mye å fundere over.
Men du trenger tid til å komme deg. Kroppen din trenger hvile, den trenger…
Jeg drar.
Hvor mye skylder jeg? Regningen. Hvor mye er den på?
Ingenting.
Ikke til deg, nei, men til dem som var her før dere, de ekte menneskene.
Sykehuset. Stingene. Medisinen. Alt koster noe.
Før sammenføringen ville behandlingen din på dette sykehuset kostet…
8277,53 i enten amerikanske dollar eller balboa.
Balboa?
Er jeg i Panama?
Vil du ha en spesifisert regning?
jeg, manousos oviedo, skylder sykehuset $ 8277,53.
pluss en ambulanse
Ikke reis deg.
- Beklager. - Ingen årsak.
Takk.
- Skål. - Skål.
Er den for søt? Jeg er redd for ikke å ha i nok vann.
- Den er perfekt. - Ja?
Jeg kan ha i mer vann.
O'Keeffe-maleriet passer her.
- Jeg hadde tenkt å returnere det. - Vi synes det passer flott her.
Jeg bare…
Jeg bare passer på det.
Det har vært mange dyr rundt her.
Ulver.
Bøffel. Bøfler.
Og om de kommer seg inn på museet og gnir seg mot maleriene, så…
Ja. Det kan bli problematisk.
Vi kan sikre alle byggene om du vil.
Bra. Det ville være flott.
Bøflene må ikke spise Mona Lisa.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Må vi si noe?
Hva med et brettspill?
- Seriøst? - Kan bli moro.
Greit.
Hva har vi lyst på?
Bananagrams?
Det blir ikke noe moro. Du kan alle ordene.
Sjakk. Nei. Herregud.
Og du mangler et hvitt tårn. Men du kan få et nytt et?
Hva annet har vi?
Risk. Verdensherredømme. Morsomt.
Aner ikke hvorfor vi har det.
Det du spilte med søskenbarna dine?
For treg.
Lar du meg vinne, eller er du bare dårlig?
Det får du finne ut av om du spiller.
Jeg har ikke tenkt på dette på mange år.
Bestemor hadde en blå og en rød kortstokk.
Vi måtte legge dem tilbake i rett eske før vi la dem bort.
Taperen må sortere.
Vil du ha besøk av fetter Henry? Du har ikke sett ham siden julen 2005.
Det ville være akkurat som å prate med deg.
Så, nei. Han har ikke villet treffe meg de siste 41 dagene.
Hvorfor kalles det for "spit"?
- Vi vet ikke helt. - Men dere vet alt.
"Spit".
Vi vet at det ble til på 80-tallet i Storbritannia.
Det finnes forskjellige teorier om hvem som ga det navnet.
Klar? Spit.
I 1986 var det en mann som het…
Wow. Det er som å spille kort med faens Google.
Er alle tilbake?
Stort sett. Vi trenger en time eller to til.
Kan…
Tror du at dere kan vaske det bort?
KOM TILBAKE
Absolutt.
Takk.
Vel… Ha en god kveld.
Hvis du vil, så kan vi bli her. Så lenge du vil.
Hva? Nei. Du har nok ting du må gjøre. Og jeg har mange oppgaver og sånt…
Jeg kom nettopp på at jeg aldri har spurt hvor du bor.
Eierskap eksisterer ikke lenger. Ingen privat eiendom.
Hjemme er der vi sparker av oss skoene.
Ja, men… Hvor sover dere om natten?
Vi kan vise deg.
Sover alle på samme sted?
- Hvorfor? - Da sparer vi strøm. Naturgass.
Det er mer energisparende å holde store rom varme og kalde, enn hundre små.
Det blir vel ikke som orgiescenen i Matrix, vel?
Bare om du vil det.
Vi bruker slike lokaler over hele verden. Kjøpesentre, kirker, haller.
- Hunden er vel ikke en av dere? - Absolutt ikke.
Men han er en snill bisk. Han heter Bear Jordan.
Hei, Bear.
Hei.
- Visste ikke at dere har kjæledyr. - Vi har ikke det.
Men når dyr nekter å forlate eieren sin, tar vi oss av dem.
Bear er glad i Malcolm der borte.
Vil du bli her i natt?
Du kan få din egen seng. For deg selv.
- Det går bra. Jeg skal dra hjem igjen. - Gjør det som gjør deg glad.
Vi kan kjøre deg, eller du kan ta bilen vår.
Jeg fikser det.
- Kan jeg legge meg? - Vær så god.
Vi hadde det fint med deg.
Vi er glad for å være her.
Ja.
Skal vi lage frokost til deg?
Nei, jeg klarer det.
Jeg hadde det også fint.
SANDLOPPEMENN?! RABAN DØR (IGJEN)
LUCASIA FORKLEDD SOM SJØRØVER?
VILLIG TIL Å GI MEG EN BOMBE. KAN IKKE DREPE.
HAR INGEN FAVORITTER. VIL ENDRE MEG. ER HELT ÆRLIGE.
DE. SPISER. MENNESKER.
For en utsikt.
Jeg elsker tog.
Det er noe ved lyden av et tog som tuter.
Hva mener du?
Jeg må da ha sagt til et menneske på et tidspunkt at jeg elsker det.
- Trodde dere visste alt om meg. - Ikke det.
Det er… den ensomste lyden i verden.
Hvordan gjør dere det?
Det handler om elektromagnetiske felt. Kroppens naturlige elektriske ladning.
Du har det, men bruker det ikke.
Som en radio?
På en måte, men radiooverføring er som å snakke. Det er bevisst.
Vår kommunikasjon skjer ubevisst. Homeostatisk. Som å puste.
Så…
- Nei. Nei. - Det er fremdeles mye vi ikke forstår.
Hva bruker dere togene til?
Å fordele mat.
Går det bra?
Ja, jeg har det så bra. Beklager. Fortsett.
- Føles det godt for deg? - Absolutt.
Så… Men… hvordan?
Du får en massasje nå, men teknisk sett gir du deg selv en massasje.
Ja.
Og samtidig gir du meg massasje.
- Så… - Det er sant.
Hvordan funker det?
Føler alle det du føler nå? Får hele verden massasje?
Nei, ikke helt. Det er mer som…
I de siste ti minuttene
har det vært 1674 dødsfall og 965 fødsler.
Og…
Da jeg sa det, ble en mann i Bulgaria spiddet av en jernstang på et gjerde.
- Herregud. - Det går bra.
Vi tror ikke noen vitale organer ble spiddet.
Det vil være uutholdelig å føle alt samtidig.
Men vi vet det når det skjer.
Vi er klar over det.
Som at vi vet at du nettopp fikk gåsehud.
Når det er sagt…
…så føles massasjen… bra.
- Det var der det kom fra? - Ja. Det er en stjerne.
Kepler-22.
Og planeten, som du ikke ser, er Kepler-22b.
Det er det vi kaller den. Vi aner ikke hva de kaller den.
Den har en radius dobbelt så stor som jorden.
Vi tror planeten deres består av et enormt hav.
Det hender vi lukker øynene og prøver å se det for oss.
Jeg vet ikke om jeg ser på rett sted.
Jeg ser… Svanen, tror jeg.
Ser du en stjerne som skinner mer enn de andre?
- Ja. - Det er Deneb.
Om du ser rett opp fra første delen av vingen, skal du se en liten prikk med lys.
- Jeg ser ikke forskjell på prikkene. - Det er mye lysforurensning fra byen.
La oss se hva vi kan gjøre.
Wow.
Prøv nå.
Vi kan legge den i midten av okularet. Da er det kanskje enklere å se.
Vent litt… Vent, vent. Ja, jeg tror jeg ser den.
- Jeg ser den. - Ja?
Ja.
Hvordan er folkene på Kepler-22b?
Vi vil antakelig aldri få vite noe om dem. De er for langt unna.
Men vi vet at vi elsker dem, og at vi er takknemlige overfor dem.
- Vi vil være dem takk skyldig for alltid. - Hva mener du?
Vi må dele deres gave med alle som måtte være der ute.
Bare så jeg forstår… Der ute "der ute"?
Hvordan vil dere gjøre det?
SIGNAL FRA KEPLER-22B. BYGGER SVÆR ANTENNE.
BRUKER ALL ENERGI PÅ Å SENDE SIGNAL.
SOVER SAMMEN/KROPPSVARME. SEX? - ENERGIBESPARENDE.
KOMMUNISERER VIA ELEKTRISK LADNING? TOGTRANSPORT.
PRØVER Å ENDRE MEG!
Kan dere gjøre meg en tjeneste?
Hei.
- Takk. Takk. - Bare hyggelig.
Betyr det det vi tror det betyr?
- Hva? - Skriver du igjen?
Skriver…
Wycaro. Ja. Ja.
Jeg hadde en idé, fylte tavlen min,
og så var det slutt på tusjen.
- Ja, jeg skriver igjen. - Vi skal ikke oppholde deg.
Vi er bare så spente på å få noe nytt å lese. Og en ny Wycaro.
Bare om du vil dele den med oss, da. Absolutt ikke noe press.
- Greit. - God skrivelyst, Carol.
MANDOVIANSK KRYDDERFRUKT = GIFT?
HVA JEG VET OM DEM: SINNE = FARE?
HVORDAN?
Den var god.
- Det var nære på. - Joho! Ikke vær nedlatende.
Det er sant! Da jeg var liten, var jeg skikkelig god.
Vi vet det.
Kødder du? Herregud.
- Du sa du aldri har spilt før. - Ikke Zosia, nei.
Men vi har alle krokketmesternes samlede kunnskap,
så det gir oss en fordel.
Jeg forstår det når det gjelder sjakk, men dette handler om muskelminne.
Deler dere det også?
Kanskje. Eller kanskje du bare er elendig.
ELENDIG, CAROL!!!!
Gjør vi det sånn nå? OK. OK.
På grunn av det vil jeg slå dere alle, alle sju milliarder.
Ja. Så…
Jeg skal slå sju milliarder.
- Får vi spørre om noe? - Ja.
- Hva var din beste skrivedag? - Sånt finnes ikke.
- Ikke? - Du har andre forfattere der inne.
Da vet du det. Det er som å spørre: "Hvor moro er det å bore i tennene?"
Stakkars plagede kunstner.
Det er fremdeles min tur.
Hvorfor spør du?
Det har vært stengt her i årevis.
Trodde aldri jeg ville komme hit igjen.
- Får vi sitte her? - Vær så god.
Takk. Kan du fortelle oss hva du føler? Det vil være en ære å kunne dele det.
Vel…
Det begynte her. Som du alt vet.
Den gangen håndskrev jeg alt på gule notatblokker
som jeg stjal fra vikarjobben.
Jeg hadde 20 av dem. Jeg gikk fram og tilbake og streket over ting.
Hele tiden drømte jeg om å ha råd til en bærbar PC.
Så rev jeg ut sidene, satte dem sammen med en svær metallklype,
som jeg også stjal, og som man måtte bruke to hender for å åpne
akkurat nok til å få plass til én side.
Den ga meg merker i håndflaten. Hele greia vær et jævla mareritt.
Og det var en servitør… Bri.
Jeg elsket henne. Hun ga meg påfyll.
Hun plaget meg aldri for at jeg satt her hele dagen.
Herregud.
Ta den tiden du trenger.
Dette stedet… Dette stedet…
Hit kunne jeg flykte.
Jeg var knust da…
Men det brant ned.
Har dere bygd det?
Fra ingenting? Fra en tom byggeplass?
Ja.
Jeg savner den tiden.
Jeg jobbet på kvelden så jeg kunne skrive om morgenen.
Det var den beste tiden.
Er alt i orden?
Carol?
Du dro litt raskt i dag. Er alt i orden?
Ja, finfint.
- Sarkasme. - Ja.
- Vil du ha noe å drikke? Det vil du. - Vi tar en om du vil det.
"Vi." "Vi tror. Vi vil."
- Dør du om du må si "jeg"? - Selvfølgelig ikke.
Vi…
Jeg… Det føles merkelig, semantisk sett,
men hun kunne… Vi kan…
Wow.
Alle verdens hjerner, men takler ikke et jævla pronomen?
Er det det som plager deg?
Hvor bodde servitøren? Bri.
På "sammenføringsdagen", da hun var seg selv og ikke dere.
- Hvor var hun? - Miami.
På jobb? Ferie?
På jobb. Som kosmetolog.
- Nylig gift. - Men ikke nå lenger.
Hun hadde altså gått videre i livet, og så?
Dere trakk henne tilbake hit for å spille skuespill? Servitørteater?
Vi forstår visst ikke helt hva det er som plager deg. Kan du utdype?
Dere prøver å distrahere meg. Drive meg ut av kurs.
Dere bygger yndlingsrestauranten min,
blir så glad når jeg sier at jeg skriver igjen, men det er bare spill.
Manipulerende piss, for dere vet at jeg ikke har gitt opp.
Innrøm det. Si at dere vet at jeg ikke vil gi meg.
Vi vet det.
Vi ønsker noe annet.
Men det er også sant at vi elsker Wycaro.
Greit. Ærlighet. La oss sette i gang. Kortene på bordet.
Jeg liker deg. Dere. Dere… Samma det.
Dere…
Det er mye jeg liker ved dere, men dette?
Dette er rene krasjet. Det er uholdbart.
Det er psykisk lidelse. Det er psykose.
Dere sulter, men kan ikke plukke et jævla eple fra treet? Jeg… Hvordan…
Noen må ordne opp, selv om det betyr at dere alle forlater meg igjen.
Selv om det betyr at jeg…
- God morgen. - Hei.
- Hvor lenge har du vært våken? - Lenge nok.
Vil du lese første kapittel?
Ikke la meg vente.
Raban…
- er en kvinne nå. - Det var på tide.
Men nå tenkte jeg… hvorfor ikke?
Fornuftig.
- Blir det retroaktiv kontinuitet? - Det er ikke nødvendig.
- Det kan skje kanonisk. - Hvordan? Sannhetskilden fra bok to?
Nei. Nei, det funker ikke.
- Nei, du har rett. - Formskifterne fra Gollinbray.
- Jeg tenkte mer på… - Grottene i Aevalor.
- Men gjorde ikke tiden at de forsvant? - Jo.
Men hva er tid for en som Raban?
- De må få tak i kaptein Virgils kompass… - Temporalkompasset!
- Wow. - Lucasia kunne bruke kompasset til…
til noe som jeg ikke husker, men det passer bedre til Raban.
Ja.
Liker du det så langt?
Carol…
Vi…
Jeg elsker det.
Joe Pass på gitar og Ray Brown på bass.
Mickey Roker står for trommingen,
og det var selvfølgelig den makeløse Dizzy Gillespie på trompet.
Her har vi en godbit.
Miles Davis "All of You" på KHNM, 92,4 FM.
Håper du lager nok til oss begge. Du skal også spise.
Liker du omelett?
Det gjør vi. Vi elsker all frokostmat.
Sikkert.
Men du… du…
I entall "du"… Liker Zosia omelett?
Zosia liker…
Jeg liker omelett.
Jeg fikk sjelden smake det.
Hva er yndlingsmaten din?
Mangois.
Jeg elsker mangois.
En gammel mann i nabolaget mitt solgte det fra en liten kjerre.
Jeg så skipene forlate Gdańsk.
Helt nye. Første reis. Jeg var kanskje ti år gammel.
Jeg var fascinert av de store skipene.
Hvem bygde dem? Hvorfor? Hvor skulle de?
Nå vet jeg det.
Enkelte ganger ga mannen oss is når han hadde for mange å selge.
Han visste vi ikke hadde penger.
Det var da landet hadde åpnet opp, og plutselig hadde han nye smaker.
Peppermynte, kaffe, fersken.
Men mango…
Det var min favoritt.
Takk for at du delte det.
Zosia?
Du får besøk.
OK. OK. OK. OK.
GRENSEN MELLOM MEXICO-USA 31 KM
Tekst: Tina Shortland