Кусимаю!
Миличка, обядът е готов.
Приготвихме любимото ти ястие.
То ли е?
Да.
Малко остана.
Вълнуваш ли се, или се тревожиш?
Вълнувам се.
Само че чистя това място
от половин час.
Видяхме.
Много е чисто.
Днес небето е наситено синьо.
И въздухът ухае приятно.
Вдъхва надежда.
- Пристигна ли? - Да.
Не се бой, миличка.
Не се страхувам.
- Ще боли ли? - Не, Кусимаю, изобщо.
Не бихме допуснали да страдаш.
Готова ли си?
Три, две, едно...
- Кога ще пристигне? - След около два часа.
На този човек ли крещях по телефона от самолета?
Беше много объркана.
И идва с линейка?
Дълга история.
Какво иска?
Отказва да говори с нас, затова...
- Получи първия ти запис. - Така ли?
Може би идва заради призива ти?
Мислим... Аз мисля...
Сигурно е по-добре да не ме заварва тук, ще се разстрои.
И ти не си длъжна да го чакаш, Каръл. От теб зависи.
И идва чак от Парагвай?
Тогава съм длъжна да го изчакам.
Ще го изслушам и ще го изпроводя.
Все пак не е опасен, нали?
Опасен ли е?
Не мислим, че би те наранил.
Казвам се Манусос Овиедо.
Аз не съм като тях.
Искам да спася света.
Ола. Аз съм Каръл Стърка.
Добре дошъл в моя дом.
Здравей.
Да говорим?
Да, ще говорим.
Но без... мачете.
Не съм опасна.
Спокойно.
Добре. Тук?
Ще говорим вътре.
Да говорим в къщата ми.
Не е ли по-добре?
- Ще говорим в линейката. - Не, ще говорим в къщата.
Няма да вляза в злокобна линейка със...
Какво правиш? Дай ми го.
Луда ли си? Подслушват ни. Ще научат плана ни.
Не съм глупачка, телефонът е на самолетен режим.
Няма сигнал. Дай.
Не! Дай ми го!
Не!
По дяволите.
Как можа!
Знаеш ли? Качи се пак в линейката и изчезвай от тук.
Приключих.
- Каръл Стърка! - Непозната дума или име.
Чао.
Разбрахме се чудесно.
Гадна работа.
Изминах 9000 км заради това.
Затваряй си устата.
Добре, ти печелиш. Телефон - да. Линейка - не. Но искам чадър.
Ела тук.
И пор ке? Голямо пор ке.
Онези перковци гледат отгоре.
Четат по устните от Космоса.
Да отидем вътре, там дроновете не могат да ни следят.
Могат, разбира се, с микрофони.
Сложили са ми бръмбар ли?
- Насекомо? - Не истински бръмбар, подслушвател.
Чакай, спри. Не ти.
Защо да ни шпионират в дома ми?
Нали си срещу тях? Гледах записа ти.
- Защо перковците ми го пратиха? - Аз ги накарах.
Каръл Стърка.
Непознато име. Защо да ни помагат да ги унищожим?
Не съм казвала да ги унищожаваме.
Тези перковци са зли.
Откраднаха душите на хората.
Ако не можем да ги излекуваме, да мрат.
- Все пак са хора. - Не са хора.
Да, хора са.
Хора са, но са различни.
Странни са, да.
- Прекалено мили са, да, но... - По-бавно.
Не са зли.
Не биха убили дори мравка.
Злокобно е да принизяваш човека до мравка.
Някога говорил ли си с тях? Може да научиш това-онова.
Не могат да лъжат.
Каза, че са те изоставили.
Да, за 40 дни.
Защо са се върнали?
Не знам.
Защо не късат ябълки?
- Това е еступидо. - Есто ес тъпо.
Отивам вътре.
ХЕЛЪН
Казах ти - без микрофони.
Доволен ли си?
Не разбирам от щракане.
Моля.
Ами другите 11 оцелели? Отговориха ли на записа ти?
- Не. - Не.
- Не са ли пожелали да говорят? - Не и с мен.
Но теб ще харесат, голям веселяк си.
Нищо няма да намериш.
Искам да пийна нещо. Ти искаш ли? Искаш.
По-леко!
Какво правиш?
Слушай, не знам как се държат гостите в Парагвай,
но тук, в Албъкърки, да попречиш на човек да си вземе пиячката, е голяма грешка.
Изобщо не ме слушаш.
- Непозната дума. - Какво е това, по дяволите?
Може би е сензор.
- Здравей, Каръл. - Шпионирате ли ме?
- Какво? - Намерихме нещо в шкафа с алкохола.
Какво нещо?
Не знам - пластмасово, правоъгълно, префърцунено...
Като от филм за Джеймс Бонд.
Сигурна съм, че не е част от шкафа.
Вие ли го сложихте там?
Ясно. Не бяхме ние, Каръл.
Помниш ли май 2011 г.? Замразявала си яйцеклетки.
- Да, и? - Устройството е сензор за движение.
Включва се, когато шкафът се отваря, и прави запис.
Пак ти казвам - не сме го сложили ние.
- Хелън. - Съжалявам, Каръл.
Не, недей.
Няма проблем.
Ще ти звънна после.
Не са били те.
- Не са перковците. - Кой?
Съпругата ми. Не харесваше, че аз...
Трябва да пийна нещо.
С кого говори?
С тях, винаги с тях.
С другите.
Уморена съм. Ще спасим света маняна.
Значи...
В кухнята има храна.
На леглото има чисти чаршафи, в банята - кърпи.
Ще говорим утре. Лека нощ.
Приятни сънища.
Чия е тази къща?
Мисля, че се казват семейство Уилсън.
Ще им се реванширам, ако се върнат.
За бога, това да ни е проблемът.
Къщата не е твоя.
Не е и моя, нали? Няма да остана.
А онова огромно жълто нещо отвън е твоята линейка?
Спи там, не ми пука.
Водката ми ще се стопли. Пак заповядай.
Здравей, Манусос. Радваме се да те чуем. Какво обичаш?
С теб ли разговаря Каръл Стърка?
Не, тя говори с друг индивид.
Как се казва този индивид?
Зожа.
Искам да говоря със Зожа.
Какво?!
Здравей, Каръл.
Какво става тук? Какво правите?
- Каза да говоря с тях. - Не с нея.
За какво говорихте? Зожа? Какво си му казала?
Тодо. Как е на английски?
Всичко.
Знам какво значи "тодо".
Ела с мен.
Зожа, тръгвай.
Пратете друг.
Тодо.
Тодо, тодо?
Какво точно му каза?
- Съжаляваме. - Каза ли му...
- Какво точно му каза? - Не му казахме нищо по собствена воля.
Той ни зададе конкретни въпроси, пита за подробности.
Беше много последователен и настоятелен.
И...
По-силно е от нас, трябваше да му отговорим.
Да, била си длъжна, знам.
Защо сте толкова искрени?
- Не можем да лъжем. - Да, мен, но излъжете него.
Знам, че е трудно да го проумееш, но обичаме и него, и теб еднакво.
Не.
Не може да го обичаш по същия начин, различно е.
Той е един непознат. Не знаете много за него, сама ми го каза.
А ние сме...
Ти си моята...
Моята...
придружителка.
Моя си.
Да.
Вярно е.
- Но... - Не искам да говориш с него. Ясно?
Видя ли какво мачете носи?
И да беше чула как говори за вас. "Перковци, зли създания".
- Какво правиш? - Извинявай, нещо ще се случи.
- Какво? - Моля те, не се тревожи.
Зожа?
За бога, Зожа!
Какво става? Не съм... Не бях... Как...
По дяволите.
За бога!
Остави го, по дяволите!
Ти си психопат. Знаеш ли колко души може да си убил?
Добре си, спокойно.
Не се напрягай.
Какво правиш бе?!
Рик.
Знам, че ме чуваш.
Ще ти помогна.
Тук съм.
Чуй ме, Рик, тук съм.
Ще се върнеш. Нали?
Можеш.
Слушай, чуй ме, Рик.
Помниш. Помниш ли?
Вътре си, знам, че си там и ще се върнеш.
Рик, знам, че ме чуваш. Ще си спомниш.
Можеш да се върнеш, можеш.
Тук съм, чуй ме. Рик, погледни ме.
Остави го. Веднага.
Ето, облегни се на фотьойла.
Добре ли си?
Да.
- Ще ни дадеш ли вода? - Да, разбира се.
Благодаря.
По-бавно, не бързай.
Добре ли си?
Да, просто съм жадна. Ние...
Ще се оправя, благодаря ти.
- Да ти кажа ли кой се обажда? - Знам кой е.
Този път не бях аз.
Майната ти, Лакшми.
Каръл, много съжалявам. Знаеш какво трябва да направим.
- Къде е Манусос, Каръл? - Добре е, не се тревожи за него.
В интерес на истината, той ни предупреди.
Преди да...
направи онова.
Кажи му, че съжаляваме за станалото.
Отново напускат, целият град се изнася.
Опитах се да ти кажа.
И какво?
Заслужаваше си. Вече знам много повече.
Беше права - мисля, че има начин да поправим света.
Хайде.
Чака ни работа.
- Каръл Стърка. - Непозната дума или име.
Има вода и ток.
Ако се нуждаеш от храна или нещо друго, набери нула.
Каръл Стърка...
Момичето ли искаш, или да спасиш света?
ЛЯВАТА РЪКА НА МРАКА УРСУЛА К. ЛЕ ГУИН
Благодаря.
Заповядай.
Благодаря.
Вкусен е.
- Умълча се. - Не, бях се замислила.
- За какво? - За нищо.
Не, аз...
Чудех се дали ти, предишната Зожа,
- Зожа преди единството... - Разбирам.
Имала ли си е някого?
Да, преди доста време.
Какво стана с този човек?
И той ли е вътре, с теб ли е сега?
Не.
Не е.
Извинявай.
Май не знам как да бъда щастлива.
При теб как е?
- Кое? - Какво те прави щастлива?
- Какви вещества произвеждат телата ни? - Цял коктейл е.
Серотонин, допамин, вазопресин, окситоцин, разбира се.
Любопитен факт.
Изследване върху рибите данио доказва, че окситоцинът е спомогнал
за развитието на емпатия при гръбначните животни
преди около 200 млн. години.
Сигурно всички тези вещества бъкат в кръвта ми.
Мисля си, че ще изчезнат, но не.
- Не искам да ги няма. - Радвам се.
Ще стане още по-хубаво.
По-хубаво?
Нямаш предвид единството, нали?
Това не е... Каза, че са ви нужни стволови клетки.
- Какво, вече не е ли така? - Така е.
Без тях не можете да ме преобразите.
И ако не ви дам съгласието си да забиете голяма игла в задника ми,
не можете да ги вземете и ще си остана такава, каквато съм, нали?
- Може да се каже. - Може.
Нали няма друг начин да получите стволовите ми клетки?
Щеше да ми кажеш.
Значи има начин.
Яйцеклетките ми, тези, които замразихме с Хелън.
Взели сте ги, нали?
Да.
И ще ги превърнете в стволови клетки?
- Нужно е време и търпение, а и късмет. - Но работите по въпроса.
Да, така е, трябва да разбереш колко е прекрасно, Каръл.
Ще видиш защо искаме да бъдеш като нас.
Сегашното ти щастие е само върхът на айсберга.
Всъщност помниш ли момичето от Перу - Кусимаю?
Тя се присъедини към нас и, повярвай ми, е по-щастлива от всякога.
- Ако искаш, може да ти го каже лично. - Колко ми остава?
Плурипотентните стволови клетки са много крехки.
- И са хаплоиди... - Колко?
Месец, дано не станат два или три.
Явно не ме обичаш.
Каръл.
Разбери, че трябва да го направим точно защото те обичаме.
Защото аз те обичам.
Каръл.
СТОЯЩИ ВЪЛНИ
АНТИВЪЗЛИТЕ СА ТОЧКИ С МАКСИМАЛНА АМПЛИТУДА
ИСПАНСКО-АНГЛИЙСКИ РЕЧНИК
ВЕРИГА
Ти печелиш.
Ще спасим света.
Каръл Стърка.
Какво е това?
Атомна бомба.
Превод на субтитрите Анна Делчева