Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
STORMSKERRY MAJA
Kom, Maja.
Kom nå.
Heia, Maja.
En gang da gamlefar pløyde åkeren,-
-åpenbarte det seg tomter for ham.
Hesten hans stoppet plutselig opp og nektet å røre seg av flekken.
Ingenting hjalp.
Så husket han at man skal kikke mellom bisselet og hodet.
Da så han en mylder av tomter i furene på den.
La det være nå, Olle. Det er bare gammelt folks...
Les heller skriften for ungene. Der er det ingen tomter.
Hvorfor ikke det?
Fordi ingen har sett dem.
Ikke tro noe det ikke er bevis for.
Men jeg må jo tro på Gud, selv om jeg ikke har sett ham.
Jo, de fins.
Det står i katekismen at vi skal be Herren frelse oss-
-fra skogstroll, draugen, tomter og hekser.
Er det sant?
Det er sant. Tro meg.
Erker?
-God ettermiddag. -Stig på.
Hindrik, legg på mer ved så vi ser gjestene våre.
-Er dette sønnen din? -Ja visst.
-Beklager at vi forstyrrer. -Sett dere. Det er fint med gjester.
-Hva heter du, da? -Janne.
Janne er min tredje eldste. Lutfattig med andre ord.
Ja, det forstår jeg. Jeg har to sønner.
Og så de to, da.
-Jeg ser du har brennevin. -Forsyn deg. Det varmer deg opp.
Olofs folk flyttet dit ut, og nå har de en galeas og sølvklokke.
-En sølvklokke? -Ja, det har de.
Stemmer det?
Har dere sett?
Maja, vi har gjester nå.
Jeg kan dekke på.
Det er dårlig med fisk for tiden.
-Jeg må dra lenger ut. -Ja, sånn er det.
Men ytterst i skjærgården, der får de fisk.
-Jeg hadde tenkt meg ut dit. -Jaså?
-Hvor da? -Til ytterskjærene.
Det er nok, Janne.
Noen andre nyheter?
Jo, det er nyheten om-
-at Telleskars båt sank forleden-
og alle mann med den.
-Hvor mange? -Tre.
Josef og...begge guttene.
Skaperens verk.
Gi dem en lykksalig ferd. Gi dem en evig fryd.
Men alt skjer ifølge din hellige vilje.
-Derfor forkynner jeg dine undre. -Amen.
Hva syns vi om Janne?
-Hva med ham? -Var han ikke flott?
Hvorfor tenker du på sånt?
Du som liker Per så godt.
Man får vel tenke på det man vil.
Hva tenker du på?
-Ingenting. -Det gjør du nok.
Jo...
-Jeg tenker på ord. -Hva?
Som "bra". Bra.
Og så legger man til "sa Boman".
"Bra, sa Boman."
Hvem er denne Boman? Og hva betyr Bomans "bra"?
Er det et annet "bra" enn mitt "bra"?
Hva skal jeg gjøre for at noen om 100 år skal si:
"Sa Vestergårds-Maja"?
Og hva ville jeg si noe om?
Om kua? Om skogen?
Du tenker aldri på noe vettug.
Du er helt... Jeg vet ikke hva.
-Hvilket ord er jeg? -Nå konkurrerer vi.
-Hvem fyller bøtten sin først? -Jeg.
-Du er ikke så flink. -Det får vi se på.
Én, to, tre, nå!
Melker du, Maja? Er du flink? Jeg vinner.
Ferdig.
Ser du? Hvem er det som er flink? Hvem?
Slutt. Du skremmer dyret.
Maja. Våkn opp.
-Kom hit. -Hvorfor?
Kom. Jeg trenger din hjelp. Jeg tror at du klarer det.
Det har pågått i over et døgn.
De ba om hjelp altfor sent.
-Hva kan jeg gjøre? -Bare gjør som jeg sier.
Og forhold deg rolig. Om ikke annet kan du be.
Greta, nå må du presse.
Bra, Greta! Press!
Bra! Litt til, Greta.
Bra. Bra! Ja.
Maja.
Det ligger i Herrens hender hvor mange dager vi har igjen.
Fadervår, du som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
La ditt rike komme. La din vilje skje...
Min tid og stund
Er når du vil
Jeg kommer når du sier at
Du har telt mitt hodes hår
Bare gå hjem, du. Jeg klarer resten selv.
Jeg vil ikke at livet skal være sånn.
Fødsel og død må alle oppleve.
Før det er man ikke klar for voksenlivet.
Du fikk oppleve begge deler til samme tid.
Hva skjedde?
-Er det Per? -Nei.
Gi henne en klem.
Maja!
Bølgemor, bølgemor,-
vis meg min tilkommende.
Vis meg et bilde av min brudgom, vis meg min lykke.
Bølgemor, bølgemor...
-Vis meg... -Maja.
Så du noe? Så du et bilde av meg?
Jeg tror ikke egentlig på sånt.
Tror du virkelig på sånt som bølgemor?
Slutt å tulle nå.
Har vi besøk?
Snakker om sola...
-Hva? -Vil du ikke vurdere den andre?
Hun er eldre. Mer fornuftig.
Nei, det var hun jeg hadde tenkt meg.
Janne mente Maja. Det var han klar på.
Nå... Da er det vel greit.
Vi har ikke noe imot Janne. Da sier vi at vi er enige.
Gå nå.
Maja!
Kom tilbake straks! Maja!
-Sa du noe? -Nei, jeg sa ikke noe.
Hun... Hun løp av sted.
Jeg ber om forlatelse. Hun er bare sånn.
Det gjør ikke noe.
Du kommer til å bli en kone snart. Før meg.
Så drar du med ham til et ytterskjær.
-Han snakket om det med Erker. -Hva da?
Til det stedet de snakket om.
-Hvor? Jeg hørte ikke noe. -Du dagdrømte som vanlig.
Men det er dit han vil ta deg med. Det er jeg sikker på.
Han kommer tilbake når jorden er oppdelt.
Så skal du gifte deg.
Da må du bli en voksen kvinne, for da skal du feire bryllupsnatt.
Det føles som en spiker i huden hver gang jeg tenker på Janne.
Og at jeg må se ham som en del av livet mitt nå.
Det er sånn det er.
Og når jeg ber...
...ber jeg Gud om forlatelse fordi jeg ikke klarer å like Janne.
Og så ber jeg om at det blir lenge til jeg må dra av sted med ham.
Du blir nok vant til det.
Jeg håper bare at Per skal fri snart.
At livet mitt skal bli slik det er ment.
-Hvordan vet du hvordan det er ment? -Det vet jo alle.
Maja, hold hodet stille, så jeg får ordnet håret ditt.
Jeg skal stå stille som et lys.
Dette håret skal kammes rett og glatt.
-Sitter det bra nå? -Takk skal du ha.
Det er som å sitte i en skrustikke.
Oppfør dere som folk.
Her er en brudepose.
Det er et av mine fineste putetrekk. Vær forsiktig med det.
Av sted med deg. Vallborg venter på deg i byen.
-Jeg vil se meg i speilet først. -Å se seg i speilet er en synd.
Sånn.
Flott ser du ut.
God dag.
Har du ikke med deg strikketøy?
Mamma ba meg ikke ta med noe.
-Det var vel ikke en vanlig bytur. -Det kan hende.
Moren din vet å utnytte tiden.
Det har hun nok lært døtrene sine òg.
Flytt koppene deres, så det ikke blir flekker.
Jøye meg, ikke gi bort alt.
Skal jeg gi noe, gir jeg så det holder.
Vær så god, lille jente, nå har du din første ting til boet.
Magnus, gratuler bruden nå.
Jo...
Gratulerer.
Husmannens kone, Lisa, ga den av det lille hun hadde.
Hvor mye er det?
Jøye meg.
Bølgemor, bølgemor, vis meg et bilde av min brudgom.
Bølgemor...
Alle makter i skog og til havs som kan høre meg nå,-
-hvorfor må jeg?
Jenter, oppfør dere som folk.
Anna, kom så går vi og koker kaffe.
Velkommen!
Maja...
Erker, kom så går vi og drikker kaffe.
God dag, Maja.
Du kan ha det...over skuldrene.
Det falt ikke i møkka. Heldigvis.
Du kan ha den...
Takk.
Pokker.
Jaså, sånne summer.
Det tror jeg ikke går.
Jeg vet at vi ikke har noen lånegaranti,-
-men jeg og Maja er unge og sterke. De får tilbake pengene.
-Med rente. -Så klart.
Jeg godtar hvilken som helst rente. Jeg kan betale.
-Hvordan? -Jeg selger nesten alt jeg fanger.
Jeg fisker fra morgen til kveld.
Stormskjær ligger også bra til for selfangst.
Jeg har regnet ut at det tar fem år å betale tilbake for stokkene.
Med rente.
Fem år.
Da stoler jeg på Jannes ord.
Takk. De vil ikke angre.
Så du ikke blir så anspent.
Hustruen er skapt for mannen, men ikke mannen for hustruen.
Hustruen skal være sin mann til heder,-
-slik Sara kalte Abraham herre.
Jeg, Maja...
Maria.
Jeg, Maria Lovisa Mickelsdotter,-
-tar deg, Johan Eriksson,-
-til min ektemann-
-for å elske og ære deg i gode og onde dager.
Unnskyld. Kan vi legge oss under teppet?
Faen.
Du ser ut som et slaktedyr.
Og du ser ut som en skogsjævel.
Jeg husker ikke at det var så morsomt.
Dog jeg er fattig, full av brist
Å skylden meg belaster
Så tror jeg dog på Jesus Krist
At du meg ei forkaster
Din kjærlighet, Herre, alt formår
Du leger alle dype sår, du heler...
Det var ingen munter sang.
Beklager om den ikke falt deg i smak.
Jeg har sett meg ut et sted til oss.
Det heter Stormskjær.
Der får man være som man vil.
Men hva om man ikke vil det?
Jeg har ingenting her.
Jeg kommer ikke til å arve en gård eller et fjøs.
Jeg må bygge noe eget.
-Noe til oss. -Hvorfor helt der ute?
Anna og mor og far og småbrødrene,-
-Gammel-Olle og Vallborg blir værende her.
Ja.
Men det er fisk der.
Man kan skape sin egen verden.
Man kan ha gulvet som tak og skjorten som bukser.
Og det er vakkert der ute.
Helt åpent og fritt.
Og et uendelig hav.
Og vind.
Og sol.
Og det ville bli bare vårt.
Alt sammen.
Hvorfor ville noen gjøre bukser av en skjorte?
Hvorfor ikke?
Flott, hva?
Der kan man se på skyggebilder uten at noen syns man er gæren.
Ikke vær redd, Maja.
-For hva? -Noe som helst.
Ikke vær redd for noe som helst.
Alle kan se.
Vi er gift nå. Har du glemt det?
Her skal huset stå.
Se, Maja. Neste sommer skal vi bo i et nytt hus.
Jeg skal bygge en brygge ved stranden-
-i tilfelle vi får oss en galeas en gang.
Vi kan sove i fjøset til huset står ferdig.
Jeg henter gyngestolen til deg.
Se her, Maja. Dette er både hjem og fjøs.
Stig på, frue.
Eller burde jeg bære deg over dørstokken?
Vi burde lage et kors av kvister for å ha over døren.
-Hvorfor det? -Det beskytter mot onde ånder.
Jo...
Er det bra?
Hvis det er viktig for deg, er det det for meg også.
Vi er jo gift.
Hva er du redd for?
Maja...
...men møter du en sånn på åkeren,-
-må du bare spytte ti ganger over skulderen. Sånn.
Og så løpe av sted.
-Og hva var dette? En vette? -En tomte.
Og så er det havvetten. Hun er veldig slem.
Hun har langt, løst hengende hår. Hun flyter på bølgene og vil ta deg.
Det er henne du må passe deg for. Hun er farligere for menn.
Men jeg tenkte-
-at hun kanskje er en ensom sjel som døde-
-etter et usselt liv.
Det er derfor hun er sint og vil skade andre.
Og draugen er farlig,-
-men det hjelper å strø salt i vannet.
Det var godt å vite. Takk skal du ha.
Jeg har ikke fortalt deg om åndene i skogen og steiner ennå.
Ro mot vinden, så får vi garnene i le.
Ro med den.
Med den.
Sånn! Far, hjelp meg å løfte.
Denne er ferdig.
-Ikke du, Maja. -Jo.
La Maja løfte. Hun er sterkere enn du tror.
Hør på far.
Der. Nå tar vi den neste.
Janne.
-Du må være forsiktig. -Jeg skal få fangst.
-Ellers blir du sulten. -Jo, men...
Janne. Havvetten er ikke i godt humør.
Til henne sier jeg: "Forsvinn, kjerring."
"Jeg har allerede en hustru. Jeg bryr meg ikke om dine lokkerop."
Lov at du vender tilbake om vinden tiltar.
Jeg spiser heller høy enn å leve uten deg.
Og kast uti den første fisken for å blidgjøre havets herre.
Janne! Hører du meg?
Herre, velsigne oss og bevare oss.
Bølgemor!
Ikke ta Janne fra meg! Det er min mann!
Han er ikke din!
Janne...
Jeg visste ikke-
-at vintrene kunne være så lange og kalde.
Jeg har blitt vant til å sove i fjøset.
Kanskje er jeg et dyr innerst inne.
Men vi kan ikke bo her neste vinter,-
-selv om du ble til et svin.
Hva mener du? Dette er jo et palass.
Hun blir den søteste i verden.
Med din munn.
Og dine øyne.
Og ditt fine, fine hår.
Og din ro.
Og din selvtillit.
Og skuldre.
Og ditt merkelige sinnelag.
Og ditt mot.
Vi må lage mange, så får vi alle sorter.
Vi skal fylle dette skjæret...
...med små ansikter og hender og føtter.
De skal få vokse opp i et nytt hus på disse strendene-
-og under disse stjernene.
Byens beste er ikke billig.
Maja! Kom. Vi har mye å gjøre.
Kom og smak på byens beste kringler.
Gud våker over deg.
God dag.
Ta en titt på varene våre.
Skal det være et sølvskrin med fint mønster?
Eller et perlebånd?
Hvor mye?
Ikke mye. Tre rubler.
En papegøye!
Et halskjede til damen.
Nei! Maja!
God dag.
Ja, fint... 250...
Ja...
Veldig fint garn.
-Har du spunnet det selv? -Ja.
-Og farget det? -Ja. Med det jeg kan.
Vannblomster, bjørkeblader, sopp, geitrams...
Nettopp.
Vakkert.
Du har et øye for dette.
950 gram... Det blir...
Og 250 gram...
Så vi har...
Da blir det...så mye.
Fint. Kan du kvittere nederst?
Det rekker med et tegn om du ikke kan skrive.
Sånn.
To rubler og femti kopek.
Takk.
-Og adjø. -Adjø.
Adjø.
Kom, Maja.
Ansiktet ditt da du fikk slangen rundt halsen.
Du så ut som en ål som hadde kommet på land.
Jeg skulle gjerne ha en slange. I fjøset med Tulipana.
Maja.
Skal vi seile tilbake og kjøpe en slange?
Gjør det vondt?
-Er det noe med barnet? -Hvorfor var det du som tok pengene?
Hvilke penger?
Garnpengene mine.
-Det er jo jeg som har pengene våre. -Nettopp.
Det er det jeg spør om. Hvorfor er det du?
Er det ikke mannens ansvar?
Vi kan bestemme at du også får pengene iblant.
Hva skal jeg med dem? Jeg kan ikke engang skrive navnet mitt.
-Klarer du det? -Bare pass jobben din.
Den er fin, den nye bryggen.
Ja, den er ikke så verst.
Men om vi skal skaffe oss en galeas, så...
Og etter det? En fregatt, eller?
Vi trenger hjelp.
-Et skipsvrak. -Hvor?
Ved Storgrunnen. Seks mann havnet i vannet.
-Jeg kommer. Er det flere på vei? -De henter hjelp på fastlandet.
Men det er ikke sikkert at de rekker det.
Nå er det bare vi.
Gå i forveien.
Må Gud være med dere. Kom tilbake.
Vi fikk opp to karer. Fire ble igjen på havet.
Maja!
Elskede.
Maja.
Varmt vann. Sånn.
Vannet. Tøy...
Et håndkle og et teppe.
Maja.
Maja! Du får ikke forlate meg. Maja.
Her, Maja.
Åpne vinduet mot sør...
Åpne vinduet mot sør!
Så har du glødende kull i en bøtte med kaldt vann.
Gjør som jeg sier så vi får ut barnet!
Glødende... Glødende kull.
Maja...
Så liten.
Jenta vår.
Maria.
Maria, bare kom inn.
August og Mikael, kom inn, dere også.
Kom.
Se på den nye lillebroren deres.
Vil du holde ham?
-Vær så god. -En bok.
-Den har bilder. -Og bokstaver.
Dere forstår dem ikke ennå. La meg se.
Bilder og bokstaver.
Julebukken har noe til mor også.
La meg se.
-Her. -Takk.
Nå kan du begynne.
Skriv en A.
Hva om jeg aldri lærer det?
Da er du sikkert litt dum.
Hva mener du?
Nei, det stor jo "lam". Her er et bilde.
-Forstår du ikke, dumrian? -Maria!
Ikke stirr på meg, di ku, ellers slår jeg deg.
Mikael, kom hit.
Jeg sa det fordi hun er dum.
Mikael.
Du vet forskjellen på rett og galt.
Derfor tror jeg du snart ber søsteren din om forlatelse.
Du er like snarsinnet som moren din.
Ja, for jeg er jo født ifra deg.
Det er du sannelig.
Mikael, mammas lille hissigpropp.
Maria, ta med de små inn.
Kom.
De vil ødelegge alle festningene langs kysten.
Bomarsund og alle de andre.
De som ikke bistår, slakter de.
Sånn er engelskmennene.
Vi burde gjøre motstand.
Disse vardene skal bort fra øyene.
Vi trenger jo ikke å hjelpe dem.
Jeg har ikke tenkt å delta. På noen av sidene.
Jeg er ålending,-
-verken finsk, russisk eller svensk.
Da må jeg gjøre det jeg må, uten din hjelp.
Dette er en lang krig. Den strekker seg rundt nesten hele verden.
Her kjemper engelskmenn, osmaner, russere,-
-hele Europa, fra Krimhalvøya til Østersjøen.
Og du tror at du kan holde deg utenfor.
Satan!
Da kan jeg vel...
Denne steinen er til åkeralven.
Og denne er til jordens gudinne.
Og denne fjæren er til havvetten.
Og Jesus får all luften, men ingen skatt.
Får ikke Jesus en skatt?
For alle tror i alle fall på ham.
Hvorfor er ærfuglene stille? Våger de ikke?
Hvorfor skulle de ikke våge?
Fordi de vet at det er krig.
Du har gitt så fine gaver til åndene og lovet Jesus all luften,-
-så vi trenger ikke å bekymre oss.
Kom hit, unger. Ikke se ditover.
Kom.
Kom hvor?
Kan vi ikke bli liggende her? Hva?
Kom.
"En soldat skyter en mann."
"Jenta grer håret."
"En mann skyter seg selv."
-Står det virkelig det? -Ja.
Det låter fryktelig.
-Kan jeg ta litt? -Vær så snill, får vi smake?
Du også, professor.
Hva? Er det ferskt brød å få?
Så herlig.
Forsiktig. Det havner i vrangstrupen.
Jeg kveles.
Jeg sa det jo til deg.
Det onde...
...er langt herfra.
Burde vi låne mer penger?
Hva sier du nå, Maja?
Det blir ikke til noe på dette viset, fra hånd til munn.
Du er jo helt...
Da vi kom hit, sa du at du skulle bygge en større brygge.
At vi en dag skal ha en galeas.
-Jeg tullet jo bare. -Ville det ikke være fint?
Det kom fra sundet.
Det er på tide å be vår siste bønn.
Du må dra nå. Tvert.
Du må av sted.
Jeg rekker ikke å nå båten.
De kommer til å se meg.
De kommer til å drepe meg.
Hva skjer med dere da?
Ingen skal bli drept.
Gjem deg på låven.
De finner deg ikke.
Jeg kommer og sier når du kan dra.
-Jeg kan ikke forlate dere. -De leter etter menn.
De blåser i kvinner og barn.
Gå nå.
Hør på meg. Nå skal dere bare være rolige.
Løytnant John Wilson i Den britiske flåten.
Dette er sjøkadett Harris.
Jeg gjør krav på stedet i Hennes Majestets navn.
Det er ingen menn her.
Hvor er mennene? Før dem til oss.
Hvor er far?
Er det noen andre her enn deg og barna?
God dag.
Må Gud være med dere.
Gjennomsøk alle bygninger.
Finner dere noen menn, før dem til meg.
Ta fire menn og gjennomsøk gården.
Dere fire, gjennomsøk området.
Kom igjen.
Sett i gang.
Ikke vær redd.
-Harris, ordne bord, kart og stoler. -Ja, sir.
-Sett bordet i rommet der. -Skynd dere.
Flytt dette nå.
Janne.
Gode Gud.
Hvordan går det med deg? Og barna?
Du må dra nå. Alle sover.
Gå ned til stranden, ta båten og ro til fastlandet.
Dra inn i landet, til Österbotten.
-Jeg kan ikke ta båten. -Jo.
De ser at den er borte, og så jager de meg.
Eller anklager deg og barna. De henger sabotører.
Da tar jeg deg dit.
Jeg ror tilbake før de våkner.
-Maja. Det er for langt. -Kom.
Maja...
Maja. Nå har stunden kommet-
-når ingen av oss kan være redd.
Nei! Nei.
Vær så snill, kom tilbake.
Nei...
Elendig grøt er vel bedre enn ingen grøt, eller hva?
Hei, du!
Ja, du.
Hallo?
Der ja.
Hun er ikke særlig smart.
Takk.
Nå skal vi bare være stille og gjøre som de sier.
Ikke noe fælt skal skje oss. Det er ingen fare med oss.
Kom deg vekk.
Få ungen til å ti stille. Herregud.
Mikael, ned fra kvernsteinen!
Faller du uti, tar draugen deg.
Har du vært ensom?
Mor...
Hold øynene på arbeidet.
Bare rens fisken.
Vi er ikke redde.
Kommer den til å fryse snart?
Sjøen? Fryse? Når?
Is på sjøen. Is.
Is.
Når?
Snart.
Is.
Kommer snart.
Snart.
Takk.
Hun sier den fryser snart.
Og det betyr at de drar, og vi blir?
Antakelig sørover. Vi blir første forsvarsrekke.
-Vi må være forberedt på alt. -Selvfølgelig.
-Sånn. -Hva er vitsen med dette nå?
Det er alltid en vits.
Gud bevare.
Pass på de små. Ikke kom ut uansett hva som skjer.
Slipp henne!
Du lar Tulipana være.
Ikke rør meg, kvinne.
Denne kua blir et godt måltid.
Du kan ikke stoppe oss. Vi skal ha et festmåltid.
Eller må jeg slakte deg også?
Slipp henne. Nå.
Hun hindrer Hennes Majestets menn i å gjøre det de vil.
Og hva er det de vil?
Spise kua.
Kua er vårt eneste håp.
Når dere forlater dette skjæret og dette fæle er over,-
-om jeg og barna fortsatt lever,-
-da klarer vi ikke neste vinter uten henne.
Hører han meg?
Forstår han? Det handler om livet.
Jeg og ungene mine dør uten henne.
La dyret gå.
Med all respekt, sir, vi skal spise kua.
-Vi vil ha kjøtt. Ikke sant? -Ja!
Hvem nekter å følge min ordre?
Min klare og direkte ordre som deres løytnant.
Hvem ville vite noe om vi meldte deg død i kamp?
Arrester ham for mytteri.
Tre!
Fire!
Fem!
Seks!
Bare fortsett.
Sju!
Åtte!
Ni!
Ti!
Kom inn!
Jeg ville spørre offiseren... Unnskyld.
Hjelp.
Jeg forstår ikke.
Jeg skal vise deg det.
Om offiseren kan bli med.
Kom.
Ut.
Kua...
Ku.
Jeg...
Ved.
Jeg...
Vann. Jeg...
Det er for mye å gjøre. Huset er fullt av menn som later seg.
Alle kan ikke være uføre.
Dere kan vel også gjøre litt?
Er alt i orden, sir?
Det virker som hun ber oss lette arbeidsbyrden hennes.
Skal vi hjelpe henne?
-Jeg vil ikke ergre mennene enda mer. -Jeg forstår, sir.
Se hvor tynn jeg har blitt.
Hvilken nytte har dere av at vi dør?
Hvem skal tjene dere da?
Kan jeg ta den?
Harris, lag et arbeidsskjema for de daglige rutinene.
Den som nekter å gjøre jobbene, anses som ulydig.
Ja, sir.
-Spør henne hva som må gjøres. -Ja, sir.
Og gi mennene litt whisky for å holde humøret oppe.
Tre av.
Vi har en ny soldat.
Din tur.
Å nei.
-Oi, elleve. -Veldig bra.
Kom, nå drar vi.
Vi drar. Husk alt utstyret.
Nå drar de.
Jeg håper at de dør.
Blør og dør.
Skynd dere.
Det gjelder deg også. Kom igjen.
Draugen, havets hersker og havvetten,-
-lokk engelskmennene ned i en våt grav.
Senk dem til bunnen, så de aldri vender tilbake.
Vi ønsker ingen deres død.
Ikke engang fienden.
Gode mennesker gjør ikke det.
Jeg hater dem!
De kom hit uten lov og jaget bort far.
Jeg får vel ønske at de skal dø.
Du er ikke et sånt menneske som ønsker en annens død.
-Hat fortærer den som hater. -Du vet ikke hvilket menneske jeg er!
Mikael! Hva gjør du?
Legg den fra deg og forlat løytnantens rom!
Teppe!
Hjelp gutten!
Lege!
Sir! Sir!
Hjelp mannen.
Tilgi meg. Det var ikke meningen. Mamma...
-Det var jeg som drepte dem. -Nei.
Det var ikke du som drepte dem. Det var krigen.
Så, så, det er ingen fare.
Kom hit, alle sammen.
Nå folder vi hendene våre.
Herre, velsigne og bevare de falne. Ta dem til deg...
Hei! Vi trenger hjelp her!
Jeg befaler dere i Hennes Majestets navn.
Gi meg sverdet mitt.
Jeg ber deg, hjelp oss!
Stakkars. Du er noens sønn, du også.
Ikke vær redd. Det skal gå bra.
-Ikke rør meg når jeg er i tjeneste! -Sir...
-Det er meg. Harris. -Hold deg unna!
Jeg er løytnant i Den britiske flåten!
Få ham til sengs og gi ham vann. Jeg ser på sårene senere.
Nå må løytnanten roe seg.
Kom. Jeg skal hjelpe deg.
Legg deg her. Så skal du hvile.
I morgen bytter jeg bandasjen.
Så håper vi feberen avtar.
Jeg har ikke sett dem på flere år.
Jeg savner min Janne, jeg også.
Alt dette er bare et tomrom i menneskeheten.
Offiserens ære...
...og den kongelige drapsmaskinen.
Mennene mine kan ikke se meg sånn.
-Da dreper de meg. -Ta det med ro.
De er dyr.
Jeg er et dyr.
Det er vi alle.
Du forstår, krigen gjør folk sånn.
Du må hvile nå.
Legg deg.
Hvem er du?
Hvem sin øy er dette?
Er livet ditt her?
Maja.
Jeg heter...
Maja.
John.
Er det hele verden?
Jeg tror at det bare er en liten del.
Den fortsetter nok utenfor kantene.
Og så på den andre siden, for jorden er rund.
Ja.
Hva står det?
Madrid.
Båt! Kom!
Sir...
Nå, Maja. Det ser ut som du får tilbake øya di.
Jeg gir dere disse terningene. Ha det gøy og husk meg.
Og til deg, lille frøken, gir jeg en liten del av verden.
Hold alltid et øye med horisonten.
Kan far komme tilbake nå?
Ja.
Mot babord, takk.
-Mor? -Hva?
-Hva gjør du? -Jeg skriker! Skrik, dere også.
Kom, så går vi.
Vi må jo spise.
Kom, så går vi og fisker.
Men far er ikke her.
Det klarer vi.
Maria, det er bukser til deg også.
Det blir lettere å arbeide.
Litt mer på den siden.
Ta i, August.
-Jeg prøver. -Ja, det gjør du. Du klarer det.
Mer på den siden. Kom igjen, August.
Hva? Har hun vært på sjøen med barna?
Far. Jeg har savnet deg.
Du milde tid, så tynn du er. Og ungene også.
Det er knapt noe igjen av dere.
-Mor sendte deg denne. -Ja. Vær så god.
Går du i bukser nå for tiden?
De er praktiske. Du burde prøve det.
Kom.
Engelskmennene la det igjen.
Du forstår vel ikke noe av det.
-Vi kaster det. -Nei.
Det var en gave fra en venn.
Jeg takker deg, himmelske far,-
-gjennom Jesus Kristus, din sønn,-
-for at du i natt har beskyttet meg mot alt ondt og farlig,-
-slik at mitt liv og mine gjerninger behager deg.
Hun kan den utenat.
La din hellige engel være med meg,-
-så den onde fienden ikke får makt over meg.
Maria har nok ikke mange synder på samvittigheten ennå.
Ikke tal imot Herrens ord.
Kom og sett deg, Maja.
Nå blir det sånn, Maja.
Du og ungene blir med til Vestergård.
Vi kan ikke dra. Vi må vente på Janne.
Han kommer når som helst.
Dere klarer dere ikke her ute.
Det blir ikke lenge til Janne er hjemme.
Du vet ikke engang hvor han er.
Han er i sikkerhet og på vei hjem.
Forstår du ikke hvor mange menn som flyktet og som så ble tatt?
Janne finner dere på Vestergård også.
Vi venter på Janne her. Dette er hjemmet vårt.
Nå må jeg melke.
Maja. Vent.
Du må slutte med galskapen.
Er det galskap å vite hvor man hører hjemme?
Som om du kunne bestemme det, som om noen kvinne kunne det.
Det kan jeg.
Janne kommer ikke tilbake.
Han er sikkert død.
Han kommer. Jeg har sett ham i drømmene.
Gud, så dum du er.
Han kommer, for han elsker meg.
Kjærlighet har ikke noe med dette å gjøre.
Si det.
Ut med språket. Si det du vil si. Jeg ser at du vil det.
Du tror at livet er kjærlighet og lek,-
-at du kan bestemme hvordan det skal gå.
At du ikke trenger å være redd for noe.
At du klarer deg alene på skjæret med ungene, at alt vil gå bra.
Jeg tror ikke det.
Men jeg kan bestemme hva jeg vil gjøre.
Tror du Janne vil ha en hustru som bestemmer hva hun vil gjøre?
Tåler ikke din Per sånt?
Før pleide du å le mye.
Forstår du ikke at jeg er bekymret for deg?
Ser du hvor flink jeg er?
-Det har jeg alltid vært. -Nei.
-Jo. -Nei.
-Jo! -Nei.
-Jo. -Nei.
Fortell mormor at vi savner henne.
Det føles fælt å forlate dere her.
Maja gjør det som er best for henne.
Jeg skal beskytte deg mot draugen og havvetten til far kommer.
Jeg skal holde utkikk fra kvernsteinen hver dag.
Så jeg ser ham så fort han kommer.
-Jeg har skarpe øyne. -Det har du, gutten min.
Du skal snart få se ham. Først som en prikk på horisonten-
-og så på bryggen.
Jeg skal holde utkikk i dag også.
Stakkars liten.
Hva er det?
Hvor er Mikael?
Han var på stranden og holdt utkikk etter far på kvernsteinen.
Så trodde jeg at jeg så ham falle i vannet.
Jeg så ham ikke komme opp til overflaten.
Jeg, August og Hindrik lette etter ham, men fant ham ikke.
Mikael...
Mikael!
Hvor er Mikael?
Det er ingen fare.
Nå skal vi sove.
Vi snakker mer om det i morgen.
Min lille Mikael.
Herren velsigne ham og bevare ham.
Herren la sitt ansikt lyse over ham-
-og være ham nådig.
Herren løfte sitt ansikt mot ham og gi ham fred.
I Faderen, Sønnen og Den hellige ånds navn. Amen.
Tider skal komme
Tider skal henrulle
Slekt skal følge slekters gang
Aldri forstummer
Tonen fra him'len
I sjelens glade pilgrimssang
Jeg døper deg Gabriel Johansson.
I Faderens...
Sønnens...
Og Den hellige ånds navn. Amen.
Han låner oss nok penger. Vi frakter last for ham.
Maja, vi kan ikke gjøre det. Det er en gæren risiko.
Det er en risiko å leve så stusselig.
Et liv som henger i en tynn tråd.
Nå er det jeg som ikke er redd.
Dette er ikke vanskeligere enn det meste.
-Får jeg også seile i galeasen? -Og jeg?
Ikke bare seile,-
-far skal lære dere å bli verdens beste fiskere.
En galeas ville ha vært stas.
Nå skal jeg amme ham.
Så kan du tenke på hvordan du skal legge det fram for Saka.
-Hjelp Janne. -Ja. Det blir bra. Ta i der.
Janne, vi har ikke tid til det der.
Kom og ta i her, gutter.
Med denne kan man frakte så mye-
-at man ikke vet hva man skal gjøre med pengene.
Du må jobbe hardt for å betale gjelden.
Gjelden skal bli betalt. Alt kommer til å gå bra.
-Du må smøre aske på baugen. -Aske?
Alle vet at det er sånn man holder båten flytende i storm.
Hørte du, svigerfar, hva hustruen sa?
Hun beregner låneavdrag på en tavle, som en rik borger-
-og et moderne menneske
Og som en gammel heks ber hun meg smøre aske på skroget.
Bare le, du, så lenge du smører på aske.
Vi må se til at garnet ikke floker seg.
Maria.
Maria, pass på lillebroren din en stund.
Hvor skal dere?
Vi må se til at det ikke kommer drivved inn fra sundet.
Det blåser sånn i dag.
-Drivved? -Nettopp.
-Sett deg i kjelken. Jeg drar deg. -Nei.
Det orker du ikke.
Jo, det orker jeg.
-Nei, det gjør du ikke. -Jo da.
Vi orker det til neste vår.
Sett deg her.
Neste vinter orker jeg ikke å dra deg.
Men da har vi mer penger enn vi vet hva vi skal gjøre med.
Da har vi galeasen, og fangstene blir store.
Og du blir feit som en sel av all spisingen.
-"Mamma grer jentas hår." -"Gutten kler på seg selv."
La meg prøve. "Mamma grer jentas hår."
-Den der? -"Mamma kler på gutten."
Får du ikke sove?
Sparker den?
Jeg så...
Nå sover vi. Kom.
Dere kan ta badstue en gang i uka mens jeg er borte.
Vi skal ikke sløse.
Du er så flott.
Er jeg det?
Fortsatt.
Og alltid.
-Nei, Maja. Det er det siste brødet. -Det er en lang vei.
Vi klarer oss her. Vi har poteter og sild.
Dette er vår siste handelsreise. Så har vi pengene.
Jeg kommer tilbake før nykomlingen fødes.
Jeg tar hånd om gubben.
Jeg lurer på om du har et eneste skjegghår ennå, August.
Maja!
Ikke glem: Jeg elsker deg!
Mamma?
De måtte sikkert dra lenger for å selge varene.
Janne vil ha en god pris.
De kommer! Jeg så to menn som kommer hitover, ute på isen.
Hva fikk meg til å bake det siste melet akkurat nå?
De får sette seg til bords og spise ferskt brød.
Jeg ser dem.
Pass på ham.
Den ene er August...
Og den andre er Janne.
Maja...
Jenta mi.
Nei.
Ikke dette.
Unnskyld.
Far gikk gjennom isen.
Jeg gjorde det jeg kunne.
Mor... Tilgi meg.
Jeg fikk ham ikke opp.
Han sank.
-Maja... -Jeg vil ikke!
Det er bra, Maja.
Press. Du klarer det. Bra, Maja!
Barnet er for lite.
Maja...
Sånn ja.
Hun trenger å spise, Maja.
Vi var sikre på at hun ikke ville overleve.
Så jeg døpte henne.
Vi døpte henne Johanna.
Etter faren sin.
Maja, alt er klart.
Vi seiler til Vestergård.
Alt er pakket.
Dere blir ikke her lenger.
Livet på skjæret er for hardt. Du klarer det ikke alene.
Johanna er så liten.
Og du har andre unger også.
Maja!
Ikke glem: Jeg elsker deg!
Vi skal bli på Stormskjær.
Maja...
Her fins alt jeg elsker.
Også de som ikke lenger fins.
Hvordan kan jeg forlate dem her?
Jeg skal ha på meg tørre klær.
Ingen går rundt i våte klær.
Kom med Johanna.
Til Maja?
Ja. Til meg.
Kjære deg, Maja.
Hvorfor tok du ikke med din far?
Med hans garanti kanskje... Men en enke med barn...
Dette angår ikke min far. Det angår meg.
Galeasen blir klar til sommeren.
Arbeidet fortsetter som før Janne...
Men, Maja, du har ingen karer å ha i galeasen.
Janne lærte opp guttene. De kan det.
August er allerede høyere enn meg og har sin fars skuldre.
Hindrik kommer hakk i hæl, og Gabriel også.
Nei.
Jeg ville ikke få pengene tilbake.
Et hus uten en mann. Bare et fruentimmer og noen unger.
Bare et fruentimmer?
Jeg har overlevd en krig.
Min manns og mitt barns bortgang.
Jeg har overlevd sult og slit.
Hvordan er jeg mindre verd enn en mann?
Hvordan våger hun å snakke sånn til meg?
Jeg driver ikke med veldedighet.
Hun kan flytte hjem til faren sin. Og slutte med denne galskapen.
Jeg er ikke gal.
Og jeg er ikke redd.
Gi henne lånet.
Ja vel.
For en forlenging av lånet trengs et navn på gjeldsbrevet.
Navnet på en som har rett til å skrive under.
Kan faren din gjøre det?
En kvinnes underskrift er ikke juridisk bindende.
Den gjelder i retten.
Akkurat som åger.
Tekst: Nina Flesvik Iyuno