Rubens Barrichello cruiser inn til seier.
Jeg var høyt oppe.
Uslåelig.
Kom igjen nå, Rubens!
For første gang på fem år
vinner Rubens Barrichello et Formel 1-løp!
Rubens begynte å melde seg på.
Jeg så seieren glippe mellom fingrene.
Sjokkerende start av turneringens leder, Jenson Button.
Alt kollapset.
Det siste lille jeg hadde igjen av håp, ble knust.
Snakk om å kaste bort alt sammen.
Faen i helvete.
Hvor var flyten?
Jeg brukte opp alt på de første sju løpene.
De andre tok raskt innpå oss.
Fra vondt til verre for Button.
Bilen deres var ikke lenger klart best.
Jenson hadde vært feilfri de første sju løpene,
men nå stemte ingenting.
Dobbeltseier til Red Bull.
Vi nærmer oss. Vi har nesten innhentet dem.
De pustet oss i nakken.
Vi fryktet at seieren skulle glippe.
DEL 4
Ikke la deg lure av pariserhjul og berg-og-dal-baner.
Suzuka er en av verdens fremste racingbaner.
Lewis Hamilton oppsummerte Formel 1s retur til Suzuka
ved å beskrive den som favorittbanen sin.
Kom igjen, Jenson!
Hva tenkte du om å reise til Japan?
Etter Singapore fryktet jeg ikke først og fremst Rubens...
Fører i Brawn GP
...men Sebastian Vettel.
Red Bull hadde vært veldig raske på høyhastighetsbanene.
De var laget vi måtte slå.
For oss handlet løpet om å begrense hvor mye de tok innpå.
Ifølge notatene mine var kvalifiseringen "komplett kaos".
Det stemmer.
- Kjære vene! - Altfor bredt.
Han ender i barrierene.
Det var litt av et sammenstøt.
Nok et rødt flagg.
Han kjører ut.
En stor kollisjon!
Kovalainen gjør det samme.
Ut med ham!
Nok et problem. Vil vi få enda et rødt flagg?
Det var som et teaterstykke.
Ekspertene på pitveggen...
Adm.dir. i Brawn
...var sjokkerte over kaoset som utspilte seg.
Det kom et gult flagg.
De hevdet at jeg ikke hadde senket farten nok.
Her kommer Button.
Løse deler ligger strødd.
Rubens støtte på samme problem.
Vi mente at Sebastian heller ikke hadde senket farten,
men han slapp unna.
LØP 15 - JAPAN GRAND PRIX 4. OKTOBER 2009
Kontroversene fortsetter å florere under årets turnering.
Startstraffer har totalt endret startrekkefølgen,
og Buttons vei til tittelen virker nå enda vanskeligere.
Han starter som nummer ti, fire plasser bak Barrichello.
Sebastian Vettel starter fremst.
Sebastian Vettel lå bare ti poeng bak deg før Japan Grand Prix.
Fører i Brawn GP
Var det noe du tenkte på?
Nei, jeg hadde blikket rettet forover. Det var full gass.
Vi er i gang!
Vettel stikker fra feltet.
Forferdelig start for Button. Han er langt bak i feltet.
Vi sitter litt fast her, Jenson.
Jeg er litt låst for øyeblikket.
Press på nå, Sebastian.
Vettel setter beste rundetid, 1:34,6.
Han flyr av gårde.
For hver runde...
Lagsjef i Red Bull Racing
...dikterte Vettel tempoet.
Sebastian var umulig å ta igjen. Han bare forsvant.
Man bruker hele løpet på å kjempe seg inn igjen.
Button fint gjennom svingen.
Kubica prøver å blokkere ham, men han manøvrerer godt rundt ham.
Jeg var plutselig midt i det,
men neste forbikjøring skulle vise seg å bli vanskelig.
Button og Barrichello ligger veldig tett.
Han prøver seg på innsiden av Barrichello.
Han må gå i forsvar.
Det var en solid kamp, men jeg tenkte at jeg skulle klare å takle det.
Vi hadde ikke gitt dem ordre. Bare ikke krasj med hverandre.
Lagsjef i Brawn GP
Her kommer Barrichello og Button.
Rubens tviholder på sjuendeplassen.
Problemet var at mens slaget utspilte seg, kjørte Sebastian inn til seier.
Sebastian Vettel holder liv i håpet om å vinne førermesterskapet.
Barrichello på sjuende.
Button på åttende, men dette er Red Bulls dag.
Ja!
Vi klarte det, gutter! Fantastisk.
Takk skal dere ha. Dette er vår dag!
Sebastian mistet aldri troen på at han kunne vinne turneringen.
Det bygget seg opp en selvtillit i det stille
om at vi kunne gi Jenson og Brawn kamp til døra.
Vi ga alt vi kunne, så lenge vi kunne.
Vi la enormt med press på dem, i håp om at de ville svikte.
Fører i Red Bull
Sebastian Vettel hadde en fantastisk helg.
Vi innså at det kunne glippe.
Det ville vært en tragedie.
Du ligger 16 poeng bak lederen når det gjenstår to løp.
Hva tenker du om fortsettelsen?
Vi skal kjempe.
Forhåpentligvis vinner vi.
STILLING FOR FØRERMESTERSKAPET 2009 ETTER JAPAN
Vi visste alltid at andre lag ville komme til å banke på døra.
Vi manglet midler til å henge med.
Rubens' løpsingeniør
Det var tøft.
Vi så at seieren var i ferd med å glippe uten å kunne gjøre noe med det.
Med begrensede midler gjorde vi det vi kunne for å forbedre bilene våre...
Løpsstrateg i Brawn GP
...men resten av lagene hadde så å si ubegrensede midler.
Tror du laget følte at det var en mulighet for
at eventyret ikke skulle holde hele veien inn?
Alle følte det.
Kommunikasjonssjef i Brawn GP
Ingen var sikre på at vi skulle klare det.
Hvordan følte du deg etter Japan?
Jeg var veldig motløs.
"To løp igjen."
Det var det jeg fortalte meg selv.
Klamre meg til tittelen
som hadde sett fjernere og fjernere ut i månedsvis,
helt siden Tyrkia.
I Formel 1 legger man enten press eller er under press.
Ingen mellomting.
Kommentator og tidligere fører
Han la press i begynnelsen
og havnet deretter selv under press. Det er noe man må takle.
Hvordan oppfattet du Jenson som Formel 1-fører i 2009?
Var han verdensmestermateriale?
Jeg må innrømme at jeg ikke trodde det da vi begynte å jobbe sammen.
Han gjorde mange feil. Starten på sesongen 2008 var veldig svak.
Jeg begynte å spørre meg selv om Jenson var rett mann.
Formel 1s historie viser at verdensenere vanligvis har noe helt eget ved seg.
Styreformann i Ferrari
Jeg følte ikke at Button var på nivået til Schumacher, Senna eller Prost.
Han hadde mye støtte innad i laget.
De sa at jeg ikke hadde sett den ekte Jenson.
Når innså du...
Da du var barn, når innså du at du ville bli racingfører?
Faren min kjørte rallycross, racing på grusbane.
Jeg elsket å bli med.
Jeg likte lyden av motorene, og jeg likte konkurranseaspektet.
John Button utfordrer andreplassen.
Dette er en spesialbygget Volkswagen.
John Button bak rattet. En rask bil og en enda raskere sjåfør.
Jeg visste at jeg var glad i racing, men jeg forsto det egentlig ikke.
Så, da jeg var sju år gammel,
fikk jeg en gokart til jul av pappa.
Hva gjorde deg interessert i gokart?
Pappa kjøpte en gokart i julegave til meg.
Hadde du den på ønskelisten til julenissen?
Ja.
Jeg kunne ikke tro det.
Jeg var nok litt redd og urolig.
- Forståelig for en sjuåring. - Ja.
Han dro den i gang. Jeg hadde ingen hjelm.
Jeg kjørte runder på en parkeringsplass.
Det var bare lek og moro. Noe vi kunne gjøre sammen i helga.
Vi dro til en gokartbane. Noen der sa at jeg så rask ut og burde konkurrere.
Jeg deltok i mitt første løp.
Ting begynte å bli spennende.
- Og du er ni... - Åtte.
- Åtte år gammel? - Det stemmer.
Jeg har drevet med dette lenge.
Jeg bekymret meg aldri da jeg kjørte, men det er noe annet med disse små.
Jeg vet ikke hva planene hans er.
De sier alle at de vil kjøre Formel 1. Det viktigste er at han har det gøy.
Jeg elsket konkurranseaspektet.
Jeg kjørte i mål, og vant det første løpet jeg deltok i.
- Du vant ditt første løp? - Ja.
Pappa støttet meg hele veien.
Jeg kan se tilbake på mange øyeblikk i karrieren min
og glede meg over at pappa aldri presset meg.
- Han er utestengt. - Utrolig. Det var jo ikke hans feil.
Ifølge prosedyren...
Du står fritt til å anke.
Jeg hadde noen veldig svake helger på et tidspunkt.
Pappa satt foran i bilen, vi hadde en varebil den gang,
sammen med stemoren min.
Jeg lå i baksetet.
Han trodde nok at jeg sov.
Han sa til stemoren min:
"Jeg tror ikke han har det lille ekstra som skal til."
Jeg hørte det.
Jeg var 13 år. Det var et stort sjokk.
Det gjorde veldig vondt.
Det kjennes fortsatt vondt å snakke om det.
Hva var betydningen av dette?
At dette hadde nådd et punkt hvor vi var nødt til å bestemme oss.
Vi brukte mye penger. Mer enn vi hadde råd til.
Det var et definerende øyeblikk i karrieren min.
Hadde jeg ikke hørt ham si det, vet jeg ikke om vi hadde sittet her i dag.
Her er Jenson, seierherren.
Hvordan føles det?
Veldig bra!
- Trodde du at du ville klare det? - Nei.
Hvordan føles det, John?
Jeg er utrolig stolt. Tårer i øynene.
FAR
Veldig fornøyd. Han har jobbet hardt.
Jenson kjørte allerede gokart da Lewis startet.
- Han var som en gud for ham. - Var det der du møtte John?
Det var det.
Dere er på en måte både trenere, mentorer
- og støtteapparat. - Ja.
John var alltid der sammen med Jenson, uansett hva.
I motorsportens verden er John den jeg kjenner best...
Lewis Hamiltons far
...som en forelder.
Jenson har en fortelling fra da han lå bak i en bil.
Han hører faren sin si
- at han ikke har det som skal til. - Pisk eller gulrot, kaller jeg det.
- Pisk eller gulrot? - Ja, når du...
Noen ganger trenger de et lite spark bak.
- Ja. - Skjønner du?
Aldri i verden at han sa det,
og faktisk trodde at Jenson ikke var god nok.
Aldri i verden. Det var for å motivere ham.
- Ja? - Absolutt.
"La meg minne deg på at dette kan gå dårlig." Skjønner du?
BRASIL
Formel 1-feberen herjer i Sao Paulo.
Du er hjemme. Interlagos i Brasil.
Rubinho!
Turneringen var ikke avgjort,
og det var du klar over.
Jeg visste at jeg måtte gi alt.
Faren din jobbet her.
Bestemoren din bodde...
Like utenfor stadion, ved sving én.
I starten var drømmen min å få kjøre her og sende en hilsen til bestemor.
Men Brasil kom med litt ekstra press i år.
Det var første gang siden Ferrari-dagene
at jeg kjempet om tittelen.
Jeg visste at jeg lå 14 poeng bak,
men Brasil kunne bidra til å blåse liv i drømmen.
Rubens hadde fortsatt sjansen.
Fra mitt ståsted spilte det ingen rolle hvem av dem som vant,
bare én av dem gjorde det.
Jeg var litt engstelig for løpet i Brasil. De er veldig patriotiske.
De gjør alt for utøverne sine.
Jeg visste at Brasil kunne bli litt ekkelt for meg.
Og det ble det.
Rubens Barrichello gjør seg klar.
Publikum har brutt ut i jubel hver gang de har sett ham på storskjermen.
Hva for en mottagelse vil Jenson Button få?
Interlagos er en bane som bør passe bilen vår helt fint.
Bilen ville oppføre seg som forventet.
Jeg hadde en bedre følelse enn under de siste par løpene.
Vi fikk mer fart ut av bilen og virket mer konkurransedyktige.
Det høres ut som om dere kvalifiserte dere som nummer tre eller fire.
Og jeg trodde vi ville havne der.
Under tørre forhold. Men det var ikke tørt. Langt derifra.
Dagens tredje storm herjer Interlagos.
Det ligner mer en elv enn en racingbane.
Jenson var meget nervøs.
Men bilen passet vanligvis bra til våte forhold.
Å kjøre under våte forhold er egentlig en av styrkene mine.
Jeg trives bedre på våt bane enn på tørr.
Det gjelder å finne dekk som passer til forholdene.
I Brasil bommet vi.
Hvordan var kvalifiseringen? Litt som nå, men enda våtere?
Det var meldt veldig våte forhold.
Det gjorde meg glad.
Jeg elsker våte baner. Det visste resten. Dette var sjansen min.
KVALIFISERING
Button med en solid første runde.
Runden han er inne i nå, er helt grei.
Bilen lider av kraftig understyring. Dårlig grep foran og bak.
Button fullfører runden tre sekunder tregere enn lagkameraten.
En nølende runde fra turneringens leder.
Du prøver å få mest mulig ut av bilen. Det er vanskelig. Dersom været endrer seg,
endrer også bilens oppførsel seg.
Førerne søker en balanse...
Jenson Buttons løpsingeniør
...og en selvsikkerhet til å gi alt for å få en god kvalifiseringsrunde.
Vettel har en stor oppgave foran seg.
Laget vet at de har alt å vinne og ingenting å tape.
Brasil var Sebastians siste sjanse til å vinne VM.
Det var fortsatt mulig,
og han trodde oppriktig at han kunne klare det.
Vettel er på 16. plass for øyeblikket. Ingen tegn til forbedring.
Av alle mulige tidspunkt å levere sesongens svakeste kvalifisering på.
Et tittelavgjørende løp...
Og der gir han opp.
Sebastian var knust.
Han er rasende.
Rattet kastes. Hva annet i garasjen vil få gjennomgå?
Det er frustrerende, men Sebastian gjorde noen feil.
Vi gjorde noen feil som lag.
Det kostet oss dyrt.
Sebastian, hvor tøft var dette?
Jeg tror jeg var ved bassenget, ikke racingbanen i dag.
Så klart ekstremt skuffende.
Det ville vært bedre å starte foran, men sånn ble det ikke.
Sånn er livet.
Når startsignalet går i morgen, vil vi være innstilt på
å gjøre så godt vi kan.
Etter Vettels svake kvalifisering
tenkte vi at dette kanskje ville gå greit.
Men noen ganger tar selvtilliten overhånd.
Dette er Jenson Button.
Sola skinner nå.
Banen vil endre seg raskt.
Runde for runde.
Fortsatt på regndekk her. Har Jenson Button feilvurdert?
Jeg slet voldsomt.
Alt handler om dekktemperaturene.
Jeg prøvde å kjøre mer aggressivt,
men det gikk ikke, samme hva jeg gjorde.
Han er langt bak.
Ikke bra for Jenson.
Jeg spør fortsatt meg selv hvorfor jeg ikke ba ham komme inn.
Vi ville nok gjort en bedre jobb dersom presset ikke var så stort.
Han kommer opp bakken. Noen få svinger gjenstår.
Nei, det holder ikke.
Jenson Button på 14. plass.
Du store min.
Det var tøft der ute. Hva har du å si?
I begynnelsen slet jeg med altfor mye understyring.
Banen var ikke lenger våt, så jeg fikk ingenting ut av bilen.
Da bakhjulene begynte å gi etter på tredje runde, var det over.
Det var en tabbe å ikke bytte til mellomdekk på slutten.
- Hvem tok den avgjørelsen? - Den tok vi kollektivt. Vi er et lag.
Vi klønet det til.
Han hadde feil dekk til feil tid.
Han lå mye lenger bak enn han burde vært.
Trøsten var at Vettel også startet bak i feltet.
Dette passer veldig godt for Rubens Barrichello.
Den eneste utfordreren som fortsatt kjører.
Farten er god nok, Rubens.
Første sektor var lilla. Du kjører svært raskt.
Mottatt!
Jeg måtte stå og følge med. Jeg var tidlig ferdig med kvalifiseringen,
så jeg måtte stå og følge med på resten.
Jeg så runden til Rubens.
Sektortiden var lilla,
noe som betyr at han var raskest av alle.
Jeg tenkte: "Tuller du med meg?"
Kan han gjennomføre?
Rubens Barrichello på hjemmebane.
Han har ikke hatt beste startplass på fem år.
Rubens Barrichello vet tiden å slå. Han klarer det!
Ni hundredeler!
Rubens Barrichello hevet seg da det gjaldt.
Fantastisk!
Brawn-mekanikerne er fornøyde.
Jeg mistet motet.
Jeg visste at jeg hadde en fordel,
men dette var et hardt slag.
Det var min beste runde i Brasil.
- Du traff blink. - Ja.
Ja. Det var en fabelaktig runde.
Jeg husker publikum gikk berserk.
Det føltes bra.
Hovedtribunen koker.
Rubens Barrichello leverer, mens Jenson Button lider.
Jeg hadde hodetelefoner på, så jeg visste hva som ble sagt på lagradioen.
Jock Clear kom på lufta.
Helt nydelig! Beste startplass i Brasil!
Beste startplass i Brasil.
Jenson Button nummer 14.
Sebastian Vettel nummer 16.
Hvor er dere nå?
Det var helt forferdelig.
At Jock sa noe sånt, overrasket og såret meg.
For meg var dette helt nydelig. Jeg nøt det.
Dette var løpet hvor vi måtte ta inn mange poeng på Jenson,
og vi fikk starte fremst, mens han var nummer 14.
Herfra og ut kunne man ikke forvente at alt skulle være kameratslig.
Jeg og Jock samarbeidet mindre.
Vi visste at avgjørelsen skulle falle.
Helt fantastisk.
Beste startplass i Brasil.
Nå kjører vi!
Rubens var eksepsjonelt god.
Han har alltid vært god i Brasil, men den dagen kjørte han sitt livs runde.
Det er noe av det beste jeg noensinne har sett.
- Er det sant? - Ja.
Han overgikk sin egen bil.
Rubinho!
Publikum kaller på ham.
Dersom han ønsker å bli verdensmester,
har han gitt seg selv et godt utgangspunkt før årets nest siste løp.
Det var en deilig beste startplass. En av karrierens beste.
Publikum ble værende på tribunene.
De var der, og de jublet for meg, noe som gjorde det enda mer spesielt.
Laget var ekstremt opprømt,
men deler av laget led også under presset siden Jenson ikke kjørte godt.
Jeg følte meg fortapt. Dette var muligheten vår.
I Formel 1 er det langt mellom mulighetene til å vinne et løp,
for ikke å snakke om et VM.
Vi la mye press på oss selv, meg selv inkludert.
Når det nærmer seg lørdag kveld, når presset klimaks.
Familien er der.
Vennene dine er der. Det blir en rolig kveld.
Men for å bli verdensmester må du ta et visst antall poeng.
Tvilen melder seg.
Hvis jeg gikk på restaurant,
ville folk der bue mot meg.
Utenfor én av restaurantene
hadde en gruppe brasilianske journalister
satt opp en stige.
Dersom Button går under stigen, vil han rammes av uhell.
Han vil tape mot Rubens.
En ulykkesstige?
Ja, så jeg måtte gå under stigen.
Button kommer til å gå under stigen. Der gjør han det!
Jeg var i dårlig humør. Jeg skulle jo bare ledd av det.
- Skjønner du? - Ja.
Jeg skulle bare ledd av det, men jeg ble skikkelig forbanna.
Jeg ble sint.
Han er fanget.
Se. Jenson kommer ut nå.
Stor spenning. Restauranten har to utganger.
Jeg innså at jeg hadde latt meg påvirke.
Pappa fikk det med seg.
Vi satte oss i bilen og dro til hotellet.
Det lå bare fem minutter unna.
TV-programmet vårt har forhekset Jenson Button.
Han har kjørt under stigen.
Jeg skulle ta heisen opp for å si god natt til de andre.
Jeg trengte å være alene.
Pappa tok tak i meg:
"Nei, vi tar oss en tur i baren."
Vi gikk til hotellbaren, og han kjøpte en øl til meg.
Vanligvis drikker jeg ikke øl, men han ga meg en og sa:
"Jeg tror du trenger en øl."
Jeg vet ikke hva John sa til Jenson, men jeg vet hva jeg ville sagt til Lewis:
"Husker du da dette skjedde med oss i 1994?
Eller da det skjedde i 1998?
Husker du da du startet på ellevteplass, men vant?
Du kan klare dette."
Han sa: "Bare husk at ingen forventet at du skulle vinne løp.
Ingen forventet det, men du vant seks av de sju første."
Han minte meg på andre løp jeg hadde kjempet meg gjennom.
Han sa jeg kom til å vinne.
Jeg ga ham en stor klem.
Jeg drakk aldri ølen. Tok kanskje en slurk. Så tok jeg kvelden.
Søndag morgen virket Jenson totalt forandret.
Jeg har ingen forklaring. Han virket lett og ledig.
Han sa til meg: "I dag skal jeg vinne."
Det var ikke nonchalant ment.
Det var mer som: "Jeg har gått en runde med meg selv
og forstår alvoret bedre. Dette er min dag. Ikke prøv å stoppe meg."
Jenson var nummer 14.
Du var nummer én.
Han måtte klare femteplass for å vinne VM.
Trodde du han var i stand til det? Var det noe du ofret en tanke?
Nei, det gjorde jeg ikke.
Rubinho!
Jeg måtte holde hodet kaldt og fokusere på meg selv.
Det har jeg alltid gjort.
Jeg visste jeg kunne klare det.
Helt perfekt.
Det ene løpet vi var avhengige av å ta skikkelig innpå Jenson
for å fortsatt være med,
skulle vi starte fremst, mens Jenson startet som nummer 14.
Et fantastisk utgangspunkt.
Som strateg visste du at Jenson måtte klare femteplass.
Stemmer. Minst femteplass.
- Hva var sannsynligheten? - Det var mulig å få til,
men føreren var nødt til å levere optimalt
og kjempe seg forbi de andre bilene.
LØP 16 - BRASIL GRAND PRIX 18. OKTOBER 2009
Tre menn med samme mål.
Britene håper på Jenson Button,
Brasil på Rubens Barrichello, hans argeste rival,
mens Tyskland heier på Sebastian Vettel.
Du startet som nummer 14.
Lagkameraten din startet fremst. Så langt foran at du ikke kunne se ham.
Hvilke følelser satt du med?
Starten i Brasil skiller seg fra mange andre baner.
Som nummer 14 starter du i oppoverbakke.
Du må ha bremsepedalen trykket inn, så du ikke ruller bakover i starten.
Det er vanskelig. Man er nødt til å balansere bilen
når startsignalet går: Ta foten av bremsen, gi gass
og finne punktet hvor kløtsjen tar.
Fra beste startplass måtte jeg gi alt helt fra starten av.
Jeg så publikum tok helt av.
Jeg kunne ikke høre det,
men jeg så entusiasmen deres.
Men det lå et press på meg.
Jeg måtte prestere fra første øyeblikk.
Vi er i gang i Brasil.
Barrichello med en klar ledelse.
Räikkönen stuper gjennom!
Publikum reiser seg for Barrichello.
Fra første runde har du åtte biler å ta igjen.
Jeg slapp kløtsjen og ga gass.
Jeg følte at jeg fikk en grei start.
Feltet rundet sving tre og fire, og så ble det fullstendig kaos.
De krasjer! Det var Sutil og en Toyota.
Jarno Trulli?
Drama i første runde her i Brasil.
Alonso fikk seg også en smell.
- Kaos. - Kaos.
Jeg prøvde bare å unngå det.
Sikkerhetsbil, Jenson.
Jenson har hellet på sin side i år.
Meget godt navigert gjennom kaoset.
Jenson Button er inne blant topp ti.
Sikkerhetsbilen kommer.
- For å samle feltet. - Nettopp.
Rubens håpet å skaffe seg en luke.
Dårlig nytt for ham, men perfekt for Jenson Button.
Det var strålende. Vi hadde klatret noen plasser.
Det var som en omstart.
Sikkerhetsbilen kommer.
Romain Grosjean var foran meg.
Jeg måtte bare gå for det.
Grosjean går i forsvar.
Jeg prøver meg på innersvingen.
Han holder seg bredt.
Button er sjanseløs her,
men han prøver seg igjen. Vil det gå?
Vi ligger side om side
- gjennom neste sving. - Ja!
Men så kommer en høyresving, en lang yttersving for meg.
Jeg var nødt til å holde stand.
Grosjean tar innersvingen over bakketoppen.
Godt kjørt av Button. Han presser seg inn.
Da tenkte jeg for første gang
at jeg kunne klare dette.
Sånn ja, Jenson. Veldig bra!
"Nå kjører vi, Shov."
Button på poengplass. Nakajima ligger foran ham nå.
Jeg måtte besinne meg.
Etter hvert som han passerte bilene foran seg,
begynte jeg å bli opprømt, noe som er ulikt meg.
Det passer meg ikke.
Button har virkelig tatt initiativet her.
Han har farten til å utfordre feltet.
Button er forbi!
Han var i godt driv.
Vi trengte ikke instruere ham eller be ham
ikke ta for stor risiko med bilen,
for kjøringen hans var så smidig.
Det var som om han svevde.
Runde sju og jeg er andpusten alt.
Strålende kjøring anført av en aggressiv Button.
Du ligger godt an, Jenson.
Jeg lå bak Kamui Kobayashi.
Han var ekstremt vanskelig å kjøre forbi.
Jeg svingte fram og tilbake og prøvde alt for å kjøre forbi.
Button prøver seg igjen. Han tar innersvingen på Kobayahsi.
Jeg måtte bremse ned og legge meg bredt. Da kjørte han forbi meg igjen.
Spektakulær kjøring av Jenson Button.
Det var vanskelig og tok lenger enn jeg ønsket.
- Button gjør det. - Han er forbi.
Han er nå på syvendeplass.
Rett etter svingen la jeg meg på mikrofonen.
Kom igjen!
Press på, nå.
Deretter la jeg meg etter neste bil foran meg.
Jeg følte meg ustoppelig.
Han gled gjennom feltet. Kjøringen var plettfri og aggressiv.
Alt klaffet.
Han virket totalt forandret.
Kun asfalt i sikte for Button nå,
men i front setter Rubens Barrichello bestetid etter bestetid.
Det flyter godt for Rubens Barrichello.
Bilen min føltes som verdens beste sted å være.
Det var bare meg der.
Gud, meg selv og banen. Det var opp til meg nå.
Tre runder til depot.
Fin fart. fortsett sånn. Vi trenger seieren.
Vi følger Jenson Button.
Over bakketoppen.
Hva er farten til Rubens?
3:04. Du ligger på 3:10.
Hva med Vettel?
Horner, Vettel og gjengen hadde ingen planer om å gi opp.
Red Bull kunne vinne begge turneringene.
Vettel var ekstremt nære.
De visste det ville bli kamp hele veien inn.
Vettel med en tur ut på gresset, men han klarer seg.
Du kjører bra, Sebastian.
Du kommer til å ta igjen alle.
Forstått.
Sebastian var sulten. Han ville utfordre. For ham holdt det ikke bare å delta.
Han leverte gode rundetider.
Jeg ville ikke vite hvor Vettel eller Jenson lå,
men jeg måtte holde liv i drømmen min. Det var her, hvor vi sitter nå,
at jeg så Lewis i speilet.
Jeg ville ligge på utsiden,
men det oppsto en misforståelse.
Det var nære på.
Hamilton er forbi.
Dårlige nyheter for Barrichello.
Bilene våre sneiet hverandre, og jeg fikk et kutt i dekket.
Punktering, Rubens.
Venstre bakhjul. Punktering.
Fortvilelse i Brawn-leiren.
Derfra og ut ble det bare rot.
Rubens mistet troen. Man kunne føle det.
Det var over.
Depot.
Det var der det røk. Da det skjedde,
visste jeg at jeg måtte inn til depotstopp for reparasjon.
Han startet fremst og håpet å vinne.
Nå glipper fort pallen.
Sjansene til Rubens Barrichello svinner hen.
Det var der drømmen brast.
Den ene siden av garasjen lapper dekkene til Rubens Barrichello,
mens den andre siden virkelig kan begynne å få troen.
Button er der han trenger å være, på femteplass.
Sju runder igjen, Jenson.
Løpet virket plutselig fryktelig langt. Det føltes som tidenes lengste.
Det går mye rart gjennom hodet på en.
En Formel 1-bil bråker ekstremt mye.
Den skrangler og durer, men det legger man aldri merke til.
Man blir ett med veien. Begynner man å tenke,
så lager man seg ofte problemer.
Er motoren i orden?
Må jeg roe ned?
Alt ser bra ut, Jenson.
Mottatt.
Det gjensto bare å ro det i land.
Jeg telte ned rundene for Jenson.
Fire runder, Jenson.
Vanligvis gjør jeg ikke det, men jeg prøvde bare å roe nervene.
- Telle ned? - Og etter...
- Fem. - Ja.
- Fire. - Jeg startet kanskje rundt 20.
Tre runder igjen.
Jeg trenger ingen nedtelling, Shov.
Button kjører for turneringsseieren nå.
Dette vil ta meg fra racingfører til Formel 1-verdensmester.
Hele karrieren min kokte ned til dette løpet.
Jeg bare nøt bilen gjennom de siste svingene,
og alt jeg hadde oppnådd med den.
Jeg kom ut av nest siste sving, opp bakken,
jobbet meg gjennom girene og så målflagget.
Her kommer Jenson Button, verdensmester i 2009!
Se på lettelsen! Gleden!
Følelsene slippes løs!
Brawn vinner konstruktørmesterskapet. Jenson Button er verdensmester.
De tror det knapt etter gårsdagens kvalifisering,
men han har klart det.
Verdensmestere!
Jeg lo og gråt om hverandre,
og unnskyld til Freddie Mercury, men...
We are the champions, my friend!
Hurra!
Vi er verdensmestere!
Ja!
Den dagen ble han en verdensmester.
Jeg mener han kjørte som en verdensmester den dagen.
Ross sa det var en verdensmesters løp.
Hvis man trenger det lille ekstra for å bli verdensmester,
så hadde Jenson Button dette den dagen.
Det er på dager som dette at førerne virkelig viser kvalitetene sine.
Alle årene med gokarting
og Formel 4
koker ned til et par timer,
eller til og med minutter,
på en bane i Brasil mange år senere,
hvor de enten lykkes eller feiler.
Jenson ble en fullverdig mester den dagen.
Fantastisk, Jenson.
Andre halvdel har vært tung, men vi kom oss i mål.
Godt jobbet.
Takk, Ross. Hvordan føles det å lede et lag av verdensmestere?
Ja.
Følelsesladet.
Det er ikke mange ganger jeg viser følelser på pitveggen,
men dette var en av dem.
Han var ikke lenger sindige Ross.
Han var svært rørt.
Det var fint, for i tillegg til førermesterskapet
hadde vi også vunnet konstruktørmesterskapet.
Gratulerer, Ross. Hvordan føles det?
Det har ikke slått meg ennå.
Dette vil ta tid.
Føles det spesielt fordi laget bærer navnet ditt?
Klart det er spesielt. Veldig spesielt.
Går det bra? Godt jobbet.
Det tok flere minutter før jeg fikk snakket med Ross etter løpet.
Jeg gikk til garasjen og så Ross...
Ross Brawns kone
...men det var et hav av folk der, fotografer, journalister, lagmedlemmer.
Jeg måtte vente på turen min.
Jeg husker jeg gikk ut av bilen,
stod og hoppet på den og strakk armene i været.
Publikum jublet.
Nå kan han slippe det løs.
Denne seiershyllesten betyr så mye for ham.
Det var så fint å høre.
Så kom Rubens bort.
Jeg ga ham en klem.
Jeg var full av glede, men jeg kunne kjenne smerten han bar på.
Jeg husker jeg gikk ut av bilen og gikk for å klemme vennen min.
Noen ganger glemmer man sånne ting.
Konkurranseinstinktet tar over.
Men jeg var glad i ham som en venn, og var glad for alt vi hadde oppnådd.
Beskriv denne følelsen for oss, Jenson.
Du er verdensmester.
Det er virkelig fantastisk.
Jeg har mistet stemmen nå.
Dette gjorde opp for løpene jeg har kjørt den siste tiden.
Det var et fantastisk løp,
og nå er jeg verdensmester. Vel fortjent etter det løpet.
Laget feiret seieren i garasjen.
Var det vemodig for deg?
Det var jo det.
Jeg gikk på rommet mitt og gråt mine modige tårer.
Det var en drøm som brast for meg.
Jeg hadde hatt muligheten til å vinne. Det føltes tungt.
Jeg trengte ti minutter på å gråte fra meg,
men så ble jeg med på festen.
Det var et voldsomt spetakkel.
Jeg tror det forplantet seg blant de andre lagene og.
Det gode hadde seiret.
Jenson!
- Jenson! - Jenson!
Klarer du å gratulere Brawn og Jenson?
Ja. Jeg har kjent Jenson siden han var ti.
Han er en verdig vinner og en folkekjær vinner.
Å vinne et verdensmesterskap er enormt stort.
Det å fortsatt klare det til tross for alle utfordringene,
var en voldsom prestasjon.
Jeg tar av meg hatten for Ross
og Jenson for det de fikk til.
Brawn var et mirakel.
Ingen tvil.
2009 var et unikt år.
Noe som dette har hverken skjedd før eller siden.
Jeg var glad på Ross' vegne. Hatten av for ham.
Føler du at Ross Brawn
hadde flaks som fikk dette laget i fanget,
eller mener du han var lur?
Adm.dir. i Formel 1-gruppen
De fleste suksessfulle personer liker å tro at de er geniale.
Som oftest er det flaks.
Jeg tror det var det samme for ham.
Han var tilfeldigvis på rett sted til rett tid,
og han grep muligheten.
Ja! Vi vant!
Jeg så pappa i sin rosa skjorte.
Jeg løp bort for å gi ham en klem. Han slapp ikke taket.
Han sa det var fordi jeg gråt, men det er bare tull.
Det var fordi han strigråt og ikke ville at folk skulle se det.
En sann brite.
Har du snakket med ham? Gitt ham en klem?
Ja, en skikkelig bamseklem.
Vi gråt sammen der inne, og han gråt også på radioen i bilen.
Noe min sønn aldri ville gjort. Han er en tøffing.
- Gå og vær med ham, nå. - Ja.
Tusen takk skal du ha.
Å få dele dette med ham betydde alt for meg.
Det er derfor vi gjør dette.
Det båndet og den følelsen når man innser hva man har oppnådd.
Det å kunne ta denne reisen med ham, som hadde vært der hele veien,
og å stå igjen som Formel 1-verdensmester, var en drøm.
Det var helt spesielt
og et øyeblikk man skulle ønske aldri tok slutt.
Vi snakket om et øyeblikk du hadde i bilen som ung.
Faren din som sa at han var usikker på om du hadde det som skulle til.
Men så den klemmen.
Det var som om du motbeviste ham.
Pappa var alltid der i bakgrunnen gjennom hele karrieren min.
Jeg tenkte aldri at det var viktig for meg at han var fornøyd med kjøringen min.
Jeg tenkte aldri at jeg måtte prestere for å blidgjøre ham.
Men det var nok sånn. Jeg trengte å vite at han hadde troen på meg.
Det å se ham etter løpet og gi ham den klemmen betydde alt.
Litt som å si: "Jeg har gjort alt dette vel så mye for at du skulle kunne se
hva jeg er i stand til."
Ja!
Ville noen forlate garasjen den kvelden?
- Ville... - Vel, vi måtte videre til en annen fest.
Mestere!
Vi tok over en nattklubb.
Hele laget var der, og alle var velkomne.
Jeg var der en times tid.
Delte ut high-fives og gratulerte folk. Det hadde vært en lang sesong.
Så gikk jeg.
Det var overveldende.
Jeg dro til hotellrommet og bare satt for meg selv noen timer.
Jeg tenkte gjennom alt jeg nettopp hadde oppnådd.
Jeg gråt nok mesteparten av tiden.
Alt jeg hadde vært gjennom, strømmet gjennom hodet mitt.
Oppturene og nedturene
fram til jeg endelig krysset mållinjen og så målflagget.
Her er han.
Verdensmester i Formel 1 for sesongen 2009:
Jenson Button!
Ja!
Det var fantastisk å møte laget igjen i Brackley.
Jeg aner ikke hva jeg skal si.
Vi nådde målet vi satte oss.
Jeg tror ingen lag i framtiden vil kopiere dette.
Det er et eventyr.
Jeg vil utbringe en skål for oss selv.
Takk skal dere ha.
Jeg så hvor glade alle var.
De hadde vært gjennom mye.
Mange trodde de ville være arbeidsløse.
Nå hadde de vunnet Formel 1-VM.
Sånt skjer jo ikke.
Du drømmer. Aldri i verden.
Men det gjorde det.
Jeg har jaktet den samme følelsen hele resten av karrieren min.
Det er umulig.
Den kommer kun én gang i livet. Samme hva du gjør,
uansett hvor mye suksess du skulle oppnå, så kan du ikke gjenskape den følelsen.
Brawn GP var en fantastisk tid i karrieren min.
Jeg er takknemlig for at det skjedde.
Jeg kommer aldri til å glemme alle de som gjorde det mulig.
Dette var ikke bare spesielt for Formel 1 eller for sport generelt.
Det var i en helt egen klasse.
Ingen kan ta fra oss det.
Det var fantastisk å være en del av det.
VERDENSMESTER 2009
Det var et enestående år. Så mange mennesker som samarbeidet.
Sportsdirektør i Brawn GP
Et kroneksempel på lagarbeid
hvor alle overgikk seg selv.
Alle forsto situasjonen. Vi hadde ikke nok folk eller nok penger.
Ingen gjorde jobben for deg. Du måtte gjøre den selv uten å klage.
Det man kan lære fra dette,
er at man vil nå målet dersom man jobber som et kollektiv.
Formel 1-VM er sammenlignbart med OL og fotball-VM,
men i stedet for hvert fjerde år skjer det annenhver uke hvert år.
Legg til det innviklede finansielle aspektet,
den tekniske kompleksiteten på flere fronter
og det faktum at alle konkurrentene er ute etter å ta deg.
Det er noe helt annet.
Det er dette som gjør historien om Brawn så usannsynlig.
Det kommer aldri til å skje igjen.
- Ikke? - Nei, det tror jeg ikke.
At så mange forskjellige omstendigheter skal inntreffe samtidig,
er ikke noe jeg kan se for meg at kommer til å skje igjen.
Hva betyr mynten for deg?
Sjef for Honda Motorsports
- Vanskelig å sette ord på, sant? - Det er det.
Valget vi tok, var ikke galt.
Dersom laget ble lagt ned,
ville 700 høyt kvalifiserte ingeniører forsvinne.
Dersom dette pundet er uvurderlig...
- Det er vanskelig å forklare på engelsk. - Så si det på japansk.
Det skjedde mye...
men alt falt på plass til slutt.
BRAWN GP BLE DET ENESTE F1-LAGET I HISTORIEN TIL Å VINNE
BÅDE FØRER- OG KONSTRUKTØRMESTERSKAPET I SITT FØRSTE ÅR.
FØR SESONGEN 2010 BLE BRAWN GP KJØPT OPP AV MERCEDES FOR 130 MILLIONER PUND.
DE HAR SIDEN BLITT ETT AV DE MESTVINNENDE LAGENE
I FORMEL 1-HISTORIEN.
MANGE BRAWN GP-ANSATTE BLE MED OVER TIL MERCEDES.
DE FLESTE ER DER FORTSATT.
NICK FRY FORTSATTE SOM SJEF I MERCEDES AMG F1 I TO ÅR.
HAN ER NÅ FORMANN I MCLAREN APPLIED.
RUBENS BARRICHELLO FORLOT BRAWN GP ETTER 2009
OG SKREV UNDER FOR WILLIAMS.
HAN FLYTTET HJEM TIL BRASIL I 2012 OG KJØRER FORTSATT.
JENSON BUTTON FORLOT BRAWN GP ETTER 2009-SESONGEN.
HAN KJØRTE FOR MCLAREN I SJU SESONGER
FØR HAN LA OPP SOM FORMEL 1-FØRER I 2017.
JOHN BUTTON GIKK KUN GLIPP AV ETT AV JENSONS LØP
FØR HAN GIKK BORT I 2014.
ROSS BRAWN FORTSATTE
SOM LAGSJEF FOR MERCEDES AMG F1 FRAM TIL 2013.
I 2017 BLE ROSS UTNEVNT SOM ADMINSTRERENDE DIREKTØR,
TEKNISK DIREKTØR OG DIREKTØR FOR MOTORSPORT I FORMEL 1-GRUPPEN.
HAN PENSJONERTE SEG FRA SPORTEN I 2022.
Oversatt av: Frode Nagel Dahl