Godeanu elvtárs!
Mr. Godeanu!
GODEANU ELVTÁRS ELTŰNT.
Éljen Nicolae Ceausescu elvtárs és Elena Ceausescu elvtársnő!
Sürgős táviratot kaptunk Németországból. Victor Godeanu eltűnt.
Tessék?
Hogyhogy eltűnt? Hová? Ki vele! Csak nem nyelte el a föld!
Eltűnt.
Hogy a fenébe szívódott fel ez a tetű? Mikor?
Reggel óta nem találjuk.
Biztos kivonták a ruszkik. Tudj meg mindent!
Igenis.
1958: A SZOVJET HADSEREG ELHAGYJA ROMÁNIÁT
1964: ROMÁNIA KIZÁRJA A SZOVJETEKET A KÜLPOLITIKÁJÁBÓL
1965: NICOLAE CEAUSESCU HATALOMRA KERÜL
1967: ROMÁNIA NAGYKÖVETSÉGET NYIT NYUGAT-NÉMETORSZÁGBAN
1969: NIXON AMERIKAI ELNÖK ROMÁNIÁBA LÁTOGAT
1977: CEAUSESCU BÉKETÁRGYALÁSOKAT SEGÍT ELŐ EGYIPTOM ÉS IZRAEL KÖZÖTT
SPY/MASTER 3. RÉSZ
- Melyik bázisra megyünk? - Még nem a bázis az úti célunk.
- Miért nem? - Még el kell intézni néhány dolgot.
A papírmunkát.
Hová visz?
Biztonságos helyre.
Az első ajtó az egyetlen bejárat, végig figyelni fogjuk.
A lakóház üres.
A földszinten lakik egy öregasszony.
Süket, és gyűlöli a ruszkikat.
Ez az ön új otthona az otthonától távol.
Azt csinál, amit akar.
Nappali.
Konyha.
John!
Mr. Godeanu, ő John!
Jó estét, Mr. Godeanu! Hogy van?
- Ismerjük egymást? - Nem hiszem.
John körbevezeti. A hálószoba a folyosó végén van.
- Mikor hallgatnak meg? - Mindent szépen sorjában!
Mennem kell. Reggel jövök, de jó kezekben van.
- Mert egy 17 éves őriz? - Huszonhét.
Nálam fiatalabbak harcoltak Vietnámban.
A hidegháború teljesen más ellenség.
A közelben leszek. Nem lesz baj.
Ez az első lépése a szabadság felé.
Higgyen benne!
Jó éjszakát!
Kösz, hogy kisegítesz!
Tessék!
Ha baj lesz, én kényszerítettelek!
Jó éjt!
Sajnálom, kicsim! Kiengesztellek.
Csak ne ígérj meg semmit!
Áruld el, hogyan, és helyrehozom!
Felhívom Elizát.
Nem kell. Már megtanultam hazudni a barátaimnak.
Delilah!
Kérlek, hidd el, hogy ez most fontos!
Ez bebetonozhatja a karrieremet, a jövőnket!
Milyen jövőnket, Frank?
A múltkor is fontos volt, és megszállott voltál, és ide küldtek.
Ha így folytatod, nem is lesz jövőnk.
Hoztam önnek Red Sox-os pizsamát.
Sajnálom, csak ilyen volt.
Van egy kék fogkefe a fürdőben.
Szóljon, ha szüksége van valamire!
- Szevasz, Scott! - Frank!
Találkozónk van az elnökkel.
Akkor holnap reggelre az asztalomon lesz a válasza?
- Ha minden jól megy, igen. - Tudod, hogy minden perc számít!
Megpróbáljuk átjuttatni.
Mennem kell.
Megpróbáljuk?
Az istenit, ne csak próbáld!
Figyelj!
Egyedül Scott állt ki melletted.
- Hadd csinálja rendesen a dolgot! - Tudom. Igazad van.
Türelmesnek kell lennem.
Megbocsátottál?
Folytassa a kárpótlást, Mr. Jackson, és még meggondolom!
Látom, nem kellett a pizsama.
Reggelit?
Azt hittem, mostanra úton leszünk a katonai bázisra.
Csak tisztáznunk kell néhány részletet Langley-vel.
- Részletet? Milyen részletet? - A papírokat.
- Igaz! - A bürokrácia fog kicsinálni.
Ezt nem értem. Ha Carter beleegyezett, a többinek simán kellene mennie!
Carter beleegyezett, ugye?
Persze.
Ez csak a CIA-féle papírmunka hercehurcája.
Legyen türelmes, Victor!
Frank, idehallgasson!
Egy óra múlva a románok bedörömbölnek a hotelszobám ajtaján.
Négy óra múlva a román titkosszolgálatok
és a német rendőrség keresni fog.
Nem vagyunk itt biztonságban.
RENDŐRSÉG
Ide hallgasson, Steinbruch felügyelő úr!
Teljes titoktartással kell kezelnie ezt a nyomozást,
tekintettel Godeanu elvtárs... magas rangjára.
Természetesen. Tájékoztattak róla.
Segítsenek, és áruljanak el mindent, amit csak tudnak!
Hogyne.
- Hol látták utoljára? - Itt.
Tizenöt óra körül hoztuk el a hotelbe.
Ma reggel vittük volna el a bukaresti járatunkhoz,
de eltűnt. Mindenhol kerestük.
- Mit csinál Mr. Godeanu az országban? - Kormánytisztviselőkkel találkozik.
Nem hivatalos találkozókról tudnak?
Nem tudunk ilyesmiről.
Mr. Godeanu csak néhány órája tűnt el.
És ha egy hosszú éjszaka után egy nő ágyában találta magát?
Steinbruch felügyelő úr, szerintünk nem erről van szó!
Godeanu elvtárs felelősségteljes ember,
és otthon várja a családja.
Anyu, kinyitod?
Hát persze, hogy nem.
- Jó napot! - Szia, Felix! Mi az?
Godeanu elvtársnő, el kell mondanom valamit!
Gyere be!
- Mi az? - Victor eltűnt.
- Hogyhogy? - Eltűnt. Sehol sem találják.
Lehet berúgott, és egy német libánál van.
- Anya! - Mindenhol keresték, nincs sehol.
Lehet, hogy sürgős dolga akadt, és nem volt ideje szólni.
Fáradtnak tűnsz.
Ki kellene pihenned magad.
Jobb?
Sokkal.
Majd pihenek. Hétvégén.
El kell végeznem az utolsó simításokat a tárgyalásokon a románokkal.
Max! Menj játszani! Eleget ettél.
- Nem is lakott jól. - Eleget evett.
Ahogy gondolod.
Szerintem el kellene mennünk nyaralni kettesben.
- Max kirándulása után. - Jó, utána megbeszéljük.
Mindannyiunknak jót tenne.
Több időt kellene együtt, családként töltenünk.
Klaus nem sajátíthat ki magának.
- Majd később beszélünk róla. - "Később!"
Csak ennyit bírsz mondani?
Minden rendben?
Hozzak egy nagy pohár whiskyt?
Igen.
Köszönöm, Szafia!
- Ahmed! Szépen játsszál! - Azt csinálom, anya!
Akkor jó.
- Drágám, kérem, amit hoztál! - Ha segíteni akarsz, már késő.
- Add ide! Mi ez? - Elég!
Nazir biztos véletlenül tette bele. Visszaviszem neki.
- Nem, ez az enyém. - Add ide! Visszaviszem.
- Nem kell. - Nem lophatunk.
Nem is, ez ajándék!
- Nazir nem említett ajándékot. - Biztos elfelejtette.
Tényleg? Legalább takaríts fel vele!
- Minden rendben? - Persze, takarítgatok.
Elfelejtettem szólni, a bátyád meglátogat.
A kávé sokkal finomabb itt.
De biztos sok más dologért szeretni fogja Amerikát.
- Washington remek hely... - Imádni fogom. Már mondta.
A főiskoláról hozták ide, ugye?
Igen.
- A Princetonról? - A Stanfordról.
Értem. De akkor sem küldenek egy kezdőt a farkasok közé,
csak ha van egy magas beosztású nagybátyja Langley-ben.
Vagy kiválóak a jegyei. Szóval mi az oka?
Folyékonyan beszélek németül. És jól mentek a vizsgák.
És jól teljesítettem egy feltörekvő fegyvertechnológiák témájú projektben.
A technológiához ért, de az emberekhez nem.
Valójában úgy gondolom, inkább emberközpontú vagyok.
És sokat tudok a hidegháborúról.
Hát persze. Papíron.
Hadd kérdezzek valamit, vizsgaász! Tudja, miért van itt?
- Nem igazán értem a kérdést. - Hadd fogalmazzak másként!
Tudja, Frank miért önt küldte ide, erre az úgynevezett rejtekhelyre?
Gondoltam.
Hívja fel!
Frank vagyok.
Frank! A barátunkat nyugtalanítja ez az egész helyzet.
- Azonnal beszélni akar önnel. - Azonnal jövök.
Godeanu nem ült fel a gépére ma reggel.
A románok szerint eltűnt. A rendőrséggel kerestetik.
Lehet, hogy elrejtőzött. Amíg hall felőlünk.
Nézzünk utána! Az irodámban.
A szobaszervizes a szomszéd szobába vitt fel egy üveg bort,
és állítólag egy szőke nőt látott kijönni Victortól.
Leírta a szőke nő külsejét?
Magas, magassarkús, szép nő,
egy szép sállal a nyakában: színes, aligátoros.
Mrs. von Weizendorffnak olyan volt a sálja.
Ki az a Mrs. von Weizendorff?
- A belügyminisztériumnál dolgozik. - A német minisztériumnál?
Telefonálok a feletteseimnek.
Mi ütött beléd, Sorin?
Csak annyit szabad mondani, amennyit szükséges!
Tedd hasznossá magad! Hozd ide von Weizendorff dossziéját!
Frau von Weizendorff!
Ő Steinbruch felügyelő.
Feltenne önnek néhány kérdést Godeanu úrról.
- Jó napot! - Jó napot!
Úgy tűnik, a férfi eltűnt.
Victor eltűnt?
- Tudnak még valamit? - Semmit sem tudunk.
Leül?
- Egy pohár vizet? - Nem, köszönöm!
Frau von Weizendorff, jól ismeri Godeanu urat?
Csak munkám révén.
Egy program miatt találkoztunk, amelyről a kormányaink tárgyaltak.
Találkozott Godeanu úrral a minisztériumon kívül?
Nem.
Felkereste a hoteljében?
Már válaszoltam a kérdésére.
Valóban?
Azt hiszem, végeztünk.
Itt a névjegykártyám.
Ha megváltozna a története.
Köszönöm!
Itt van minden adatunk Godeanu utolsó nyolc németországi útjáról.
A látogatások hivatalos célja, hol szállt meg,
milyen néven utazott.
Talán van itt valami nyom, ami elvezet hozzá.
Szerintem nem fogjuk megtalálni.
Előbb-utóbb biztos felkeres.
Attól még kereshetjük.
Olajcserére van szükségem, sürgősen.
Ma 15 órakor.
Köszönöm!
Mi olyan sürgős?
Godeanu eltűnt.
- A rendőrség nálam kérdezősködött. - Tudod, mi történt vele?
- Nem. - Akkor jó.
Ha legközelebb felkeresnek,
maradj nyugodt, és ne hazudj!
Áruld el nekik, mit tudsz róla!
Lefeküdtem vele a hoteljében.
Azt mondtam, győzd meg!
Nem azt, hogy feküdj le vele!
Ha ez balul sül el, kiszállok.
Nagyon sokat fektettünk beléd.
Bent maradsz.
Legyen szép napod!
Jó napot, Victor! Elnézést a késésért!
John mondta, hogy aggályai vannak.
Hazudott nekem.
Ne haragudjon!
Máshogy alakultak a dolgok.
Ez nem egy CIA-művelet, csak Johnnal rejtegetnek engem!
Carter még nem egyezett bele.
Annyira aggódik a Camp David miatt, hogy nem foglalkozik más gondokkal.
Gondokkal? Azt hittem, a legmagasabb rangú hivatalos személy
a keleti blokkból fontos a CIA számára.
Nézze, ez csak ideiglenes! Megértem, hogy csalódott.
- Csalódott? Az életemet kockáztatom! - Én meg a karrieremet tettem kockára!
Az a különbség, hogy attól még ön egy túlbuzgó CIA-s marad,
engem viszont katonai bíróság elé állítanának!
Tudom, hogy nincs oka hinni nekem, de biztosan minden rendben lesz.
Mikor? Azt képzeli, itt biztonságban vagyunk?
- Igen, amíg... - Amíg golyó nem repül a fejembe!
Mondtam, hogy csak pár óránk van, amíg rá nem jönnek, hogy eltűntem!
Az előnyünk odaveszett!
A román kémelhárítás már a nyomomban van!
Az az ügynök, aki utánam jött a ruhaboltba,
engem keres, és nem fog leállni!
Victor! Tudom, hogy nem úgy tűnik, de biztonságos ez a hely.
Biztonságos?
A keleti ablak egy ötemeletes épületre néz,
ahol mesterlövészek rejtőzködhetnek.
A nyugati ablaknál egy raktár van, ami szintén mesterlövész-mennyország!
Az északival szemben egy bolt van, aminek az ablakaiból szétlőhetnek!
A tűzlétra pedig kész vendégcsalogató!
Ezt hallgassák meg!
A rendőrség szerint az éjszaka eltűnt egy román diplomata.
Victor Godeanu, aki hivatalos ügyben érkezett,
nem volt reggel a hotelszobájában.
A keresés folytatódik, de a rendőrség nem talált nyomokat.
Godeanu magas rangú katonatiszt Nicolae Ceausescu rezsimjében,
és az elnök belső körének értékes tagja.
Emellett fontos tárgyalásokra érkezett a belügyminisztériumunkba.
Ha már keresnek... hadd találjanak meg!
Hol van Victor Godeanu?
Megszakítjuk adásunkat. Fontos bejelentést közlünk
az eltűnt román diplomata ügyében.
Mint azt már bejelentettük, a német rendőrség a Rajnánál
lezárt egy nagy partszakaszt, és átkutatják a területet.
Most megtudhatják, mi a kutatásuk célja.
Sokkoló fejleményekre derült fény az eltűnt Victor Godeanu ügyében.
Úgy tudjuk, néhány személyes tárgyát megtalálhatták a Rajnában.
Egyelőre nem tudunk pontosabbat, és a rendőrség sem nyilatkozik...
Állj! Állj!
Felügyelő úr!
Németországban ilyen a diszkréció?
Az egész világ tud az eltűnéséről!
Ezt nem befolyásolhatjuk.
Biztosítottak róla, hogy a nyomozást a legnagyobb tapintattal végzik!
Nem tudják egyszerűen letagadni, hogy Godeanuról van szó?
- Itt nem hazudunk a sajtónak. - Felügyelő úr!
A német rendőrség nem annyira együttműködő, mint szeretnénk.
A legújabb jelentések emberrablásra utalnak.
A fénykép lehetett az első kísérlet, hogy befeketítsék Godeanu nevét,
és ezzel az eszkalációval...
az ellenség meg akarja ingatni a rendszert.
Megfosztottak a bizalmasomtól.
A fene egye meg őket!
Meg akarnak gyengíteni.
De te tudsz róla, és nem fogod hagyni.
Aki ezt csinálta Victorral...
azt élve megnyúzom.
Sajnálom, hogy visszaadtam neki azt a gyöngysort.
Ronda voltak, de szólnom kellett volna.
Ki tudja, mi járt szegénykém fejében?
Nicolae Ceausescu elvtárs! Sürgős telefonhívás várja.
Igen?
Rendben.
Megtalálták az útlevelét a Rajna partján.
És ez mit jelent?
Meghalt?
Számomra nem halt meg.
Addig nem, míg nem láttam a holttestét.
Halló!
Mi az?
Mi történt?
Azt mondják, lehet, hogy meghalt.
Pedig én érzem, hogy él!
A Godeanu-ügyben a rendőrség abbahagyta a hosszú kutatást
a Rajna partján. Eddig a fejlemények...
Jól van?
Az istenit! Adjon már egy törülközőt!
Utoljára gyerekkoromban történt ilyen.
Talán a stressz miatt van.
Uram, önt keresik!
- Halló! - Scott!
Hol a francban voltál? Próbáltalak elérni.
Figyelj...
Carter nem fog jóváhagyni egy eltűnt férfit.
A csapból is ez folyik.
Nálam van.
Hogyhogy nálad van?
Velem van, és biztonságban van, de amerikai kézbe kell adni.
Jesszusom!
Scott, csak mondd azt nekik, hogy tudom, hol van! Ennyi!
Ez hazugság, Frank!
Figyelj, ismersz! Bízz bennem! Ez a jó lépés.
Karrierépítő lépés. Bonn már túl veszélyes.
Csak Carter parancsára vehetjük át.
Holnap reggelig adok időt, utána átadom én.
Ne csináld, Frank!
Ma itt maradok, John! Ma este elmehetsz.
Tényleg?
Hozz valami ruhát Victornak! Valami hozzá, ne hozzád illőt!
Rendben.
- Jó munkát végeztél. - Köszönöm, Frank!
- Nincs mit. Jó éjszakát! - Köszönöm, önnek is!
Önnel meg mi lett?
Vérzett az orrom.
Jöjjön csak!
Jó hírem van.
Holnap átveszik.
Folytatódnak a tárgyalások Camp Davidben,
miután az első héten nem sikerült megegyezni.
Szadát egyiptomi elnök Carter elnökkel találkozik.
- Köszi! - Hiányzol anyának.
Ő is nekem.
- Milyen a munka? - Jó.
És... az az Ingrid...
- Jól bánik veled? - Persze. Szeretem a munkámat.
Telefonálnom kell. Mindjárt jövök.
Azt mondtad, Karímmal fogsz üzletelni, nem Dzsabraillal!
Dzsabrail is beszállt, vannak kapcsolatai Egyiptomban.
Ismerem a bátyámat, csak a bajt hozná ránk.
- Az a bajod, hogy nem bízol bennem. - Benne nem bízom!
Jobban ismerem, mint te.
- Kösz, hogy maradhattam. - Nincs mit.
Nem leszek itt sokáig.
Max! Mit mondtunk? Az étellel nem szabad játszani!
Edd meg a pirítósodat, vagy éhes leszel az iskolában!
- Te is ehetnél valamit. - Majd később eszem.
Ne aggódj, kinyitom!
Fogadj szót anyunak!
Jó reggelt, Frau von Weizendorff! Bejöhetek?
- Persze. - Köszönöm!
Várjon itt, kérem!
Gustav! Elvinnéd Maxot iskolába? Látogatóm jött.
- Igen. - Köszi!
- Max! Komolyan mondtam! - Ki az?
Egy régi barátom.
Személyes problémája van, segítenem kell neki.
Mindig másokon segítesz.
Gyere, Max!
- Hozd az autódat is! - Tessék, az autód!
- Szia! - Érezd jól magad az iskolában!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Foglaljon helyet!
Szóval? Mit akar?
Victort.
- Nem tudom, hol van. - És azt...
Hogy kivel szövetkezik?
Azt tudja?
Ő Szaharov vezérezredes, a KGB feje.
Sok vér tapad a kezéhez, de ezt ön is tudja.
Úgy látszik, mégsem ismeri Victort olyan jól.
Annak ellenére, hogy a hotelszobájában töltötte az éjszakát.
Tudom, hogy a Stasinak dolgozik.
Tönkretehetem az életét,
mielőtt a fia beérne a magánóvodájába. Még ma.
Nem tudom, honnan szerzi az értesüléseit, Miss Popescu!
De biztosíthatom róla, hogy téved.
'68-ban ismerte meg Frankfurtban. Viszonyuk volt, ön szerelmes lett.
Ő viszont nem.
Ön csak forrás volt a számára,
egy szép pofika.
Megvan a dossziéja. Vannak képeim önről és Victorról.
Elintézhetem, hogy a hamis életében mindenki kapjon egy másolatot.
És kockára tenné a Zarándok programot?
Engem csak Victor érdekel.
Láttam őt az amerikai nagykövetségen pár napja.
- Biztos benne, hogy ő volt? - Persze.
A váróteremben ült.
Utánanéztem, nem volt időpontja.
Nincs is szüksége rá.
A megérzésem azt súgja, hogy nem számolt be a találkozóról.
Azt hiszem, disszidált az amerikaiakhoz.
Tudja, kivel találkozott?
Egy Frank Jackson nevezetű ügynökkel, de nem tudok róla semmit.
Ide azért több kell.
Ismerem a segédjét.
John Millernek hívják.
És most tűnjön el a házamból!
Köszönöm!
- Igen? - Disszidált az amerikaiakhoz.
Az nem lehet. Carmen, nem dobálózhatsz ilyesmivel!
- Biztosnak kell lenned benne. - Biztos.
Megbízom a forrásomban, és ha megerősítik...
Micsoda zűrzavar!
Az ilyesmi... hallatlan.
Így is tartóztassam le, vagy megölhetem?
Még értesítelek.
Rendben, köszönöm!
Bejelentést kaptunk egy idős asszonytól.
Állítólag passzol Godeanu leírása egy férfire a lakóházából.
Ti hárman velem jöttök! Hívd fel a főfelügyelőt!
Ezt hoztam önnek.
- Mit szól? - Fess lesz benne.
El kell vegyülnöm, nem divatbemutatóra megyek.
Ha elvegyül is, legalább fess lesz.
Na meg ezt.
- Jó, mi? - Igen.
Mi az?
Tudtam, hogy láttam valahol!
Ingrid von Weizendorff.
Meglátott a nagykövetségen. A Stasi embere.
A szentségit!
- Ismered ezt a nőt? - Igen, egy partiról.
Egyszer lefeküdtünk. Azt hiszi, a Cultural Outreachnek dolgozom.
Honnan tudja, mit hisz?
- Szólnod kellett volna. - Ugye nem tudja a maga lakcímét?
Nem gondoltam át, hibáztam.
Frau Popescu! Mit keres itt?
Legalább két embert hallottam, angolul beszéltek.
- Követte valaki ma reggel? - Nem. Nem hiszem.
- Nem hiszi! - Ha nem tűnünk el, nekem annyi!
Német rendőrség! Nyissák ki!
Segíthetek?
- Egy férfit keresünk... - Egy szökevényt.
Néhány napja eltűnt, egy bejelentés szerint itt lehet.
Nincs itt.
Van kutatási végzése, asszonyom?
- Elnézést! - Frau Popescu! Ne hamarkodja el!
Nem kutathatja át a lakást végzés nélkül.
- Megmondaná neki, kérem? - Frau Popescu!
Kérem!
- Frau Popescu! - Asszonyom!
Frau Popescu, ez nem így szokás! Túllépi a hatáskörét.
- Megkérdezhetem, kit keresnek? - Persze. A hölgy munkatársát.
Értem, de ez az én lakásom.
Kutatási végzés nélkül ez birtokháborítás.
Elnézést a betolakodásért, azt hiszem, számára személyes az ügy!
Az amerikai nagykövetségnek dolgozik, ugye?
Igen.
Elnézést, téves volt a bejelentés!
- Az emberek szeretik a felhajtást. - Menjünk!
- Elnézést a zavarásért, Mr... - Miller. John Miller.
Jöjjenek be!
Szétnéztem a ház előtt, tiszta a terep. Menjünk!
Öltözzön fel! Három perc.
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno