Kamrat Godeanu!
Mr Godeanu!
Länge leve kamraterna Nicolae och Elena Ceausescu!
Vi har ett brådskande telegram från Tyskland. Godeanu är försvunnen.
Va?!
Vadå försvunnen? Han kan inte ha svalts av jorden!
Han har gått upp i rök.
-Hur fan gjorde han det? Och när? -Vi upptäckte det i morse.
Ryssarna måste ha fört ut honom. Utred saken.
Det ska jag göra.
SOVJETISKA MILITÄREN LÄMNAR RUMÄNIEN
RUMÄNIEN UTESLUTER SOVJETER UR SIN UTRIKESPOLITIK
NICOLAE CEAUSESCU TAR MAKTEN
RUMÄNIEN ÖPPNAR SIN AMBASSAD I VÄSTTYSKLAND
PRESIDENT NIXON BESÖKER RUMÄNIEN
CEAUSESCU BIDRAR TILL EGYPTISK-ISRAELISKA FREDSSAMTAL
-Till vilken bas ska vi? -Vi ska inte till en bas just nu.
-Varför inte? -Vissa saker behöver fixas först.
Du vet, pappersarbete.
Vart för du mig?
Till en säker plats.
Det finns bara en dörr. Vi håller koll på den hela tiden.
Stället är tomt.
Det bor en gammal dam där nere.
Hon är döv och hatar ryssar.
Välkommen till ditt andra hem.
Du har stället för dig själv.
Vardagsrummet, köket...
John!
Mr Godeanu, det här är John.
God kväll, hur står det till?
-Har vi träffats? -Det tror jag inte.
John visar dig runt. Din sängplats ligger i korridoren.
-När påbörjas avrapporteringen? -En sak i taget.
Jag måste dra. Jag kommer tillbaka i morgon. Du är i goda händer.
-Vaktad av en 17-åring? -27.
Män yngre än jag stred i Vietnam, sir.
Kalla kriget är ett annat slags odjur.
Jag finns i närheten. Du klarar dig.
Det är första steget till din frihet. Ha tilltro.
God natt.
Tack för hjälpen.
Ta den här.
Om det går åt skogen, så säg att jag tvingade dig.
God natt.
Förlåt, älskling, jag ska gottgöra dig.
Lova mig ingenting.
Tala om hur jag ska ställa det här till rätta. Jag ringer Eliza.
Behövs inte. Jag är van att ljuga för mina vänner åt dig.
Delilah...
Snälla, du måste lita på mig. Nåt stort är i görningen.
Det kan säkra min karriär, vår framtid.
Vilken framtid, Frank?
Förra saken du blev besatt av tog oss hit.
Fortsätter du så här har vi ingen framtid.
Jag tog med en Red Sox-pyjamas.
Ledsen. Det är den enda jag har.
Det finns en blå tandborste till dig i badrummet.
Fråga mig om du behöver nåt mer.
-Hej, Scott. -Frank!
Vi har ordnat möte med presidenten.
Då hittar jag ett svar på mitt bord i morgon bitti?
-Om allt går vägen, ja. -Du vet att varenda minut räknas.
Jag ska försöka få hit honom.
Jag måste lägga på.
Försöka? För fan, gör det bara.
Du... Scott är den ende som fortfarande står vid din sida.
Ge honom en chans att göra på rätt sätt.
Jag vet, du har rätt. Jag måste ha tålamod.
Är jag förlåten?
Håll huvudet kallt, mr Jackson, så ska jag fundera på saken.
Du sov inte i pyjamasen, alltså? Frukost?
Jag trodde att vi skulle vara på väg till militärbasen vid det här laget.
Jag behöver reda ut några detaljer med Langley.
-Vadå för detaljer? -Papper.
Byråkratin kommer att ta kål på oss.
Jag fattar inte. Om Carter sagt ja borde resten gå smidigt.
Visst har Carter sagt ja?
Ja, det har han.
Det är bara praktiska detaljer kvar. Ha lite tålamod, Victor.
Hör på nu, Frank...
Om en timme kommer rumänerna att banka på min hotelldörr.
Om fyra timmar kommer underrättelse- tjänsten och tysk polis att jaga mig.
Vi är inte säkra här.
POLIS
Så här ligger det till, kommissarie Steinbruch...
Ni måste hantera den här utredningen ytterst diskret-
-med tanke på kamrat Godeanus höga rang.
Naturligtvis. Jag har blivit informerad om det.
Ni måste bistå med all information ni har.
Javisst.
-Var såg ni honom senast? -Här.
Vi körde hit honom vid 15.00.
I morse skulle vi hämta honom och flyga till Bukarest.
Han var borta. Vi har letat överallt.
-Vad gjorde mr Godeanu i Tyskland? -Möten med regeringstjänstemän.
Några inofficiella möten?
Inte som vi känner till.
Mr Godeanu har bara varit försvunnen i några timmar.
Tänk om han bara hade en tuff natt och hamnade i säng med en kvinna?
Mr Steinbruch, det betvivlar vi. Kamrat Godeanu är en ansvarsfull man.
Hans familj väntar på honom där hemma.
Mamma, öppnar du?
Klart du inte gör.
-Hej. -Hejsan, Felix.
Kamrat Godeanu, jag har nåt att berätta.
Kom in.
-Vad är det? -Victor är försvunnen.
-Hur är det möjligt? -De hittar honom inte.
Han kanske ligger full i nån kvinnas säng.
-Mamma! -De har letat överallt.
Han kanske fick ett brådskande ärende.
Du ser trött ut. Du borde vila.
-Bättre så? -Mycket.
Jag vilar till helgen.
I kväll måste jag sköta förhandlingarna med rumänerna.
Max, gå och lek. Du har ätit nog.
-Han är inte klar. -Det räcker.
Om du säger det, så.
Jag tycker att vi borde ta en lång semester, bara vi två.
-Efter Max skolresa. -Vi pratar om det då.
Det vore bra för oss alla.
Vi måste umgås mer, som familj.
Klaus får inte ha dig bara för sig själv.
-Vi pratar om det senare. -"Senare"! Är det allt du kan säga?
Är allt bra?
Får det vara ett glas whiskey?
Ja. Tack, Safiya.
-Ahmed! Lek snällt nu. -Det gör jag, mamma!
Bra.
-Älskling, ge mig väskan. -Din hjälp kommer för sent.
-Ge hit den. -Lägg av!
Nasir måste ha lagt det där av misstag. Jag lämnar tillbaka det.
-Nej, det är till mig. -Låt mig lämna tillbaka det!
Vi är inga tjuvar.
Nej, det är en gåva.
-Nasir nämnde ingen gåva. -Då måste han ha glömt det.
Jaså? Använd det åtminstone till att städa upp!
-Är allt bra? -Javisst, jag städar bara lite.
Jag glömde berätta att din bror kommer på besök.
Kaffet är mycket godare här.
Men du lär älska USA av många andra skäl.
-Washington är toppen. Du lär... -Älska det, ja. Du sa det.
De värvade dig direkt efter college, va?
Ja.
-Princeton? -Stanford.
Men de skickar inte en nykomling in i en varglya-
-såvida han inte har en högt uppsatt farbror vid Langley.
Eller får skyhöga betyg i nåt. Så vilket är det?
Jag talar flytande tyska. Och fick höga betyg i alla prov.
Och presterade mycket bra i framväxande vapenteknik.
Du är bra på teknik, men inte med människor.
Jag ser faktiskt mig själv som en människokännare.
Och jag vet en hel del om kalla kriget.
Det gör du säkert. På pappret.
Men, John med toppbetygen, vet du varför du är här?
-Jag förstår inte riktigt frågan. -Då ska jag formulera om den.
Vet du varför Frank satte dig här, i det så kallade gömstället?
Jag trodde väl inte det.
Ring honom.
Det är Frank.
Vår vän börjar bli lite otålig över situationen.
-Han vill prata med dig nu. -Jag kommer med en gång.
Godeanu missade sitt flyg i morse.
Rumänerna tror att han försvunnit. De har skickat polisen efter honom.
Han kanske gömmer sig, tills han hör av oss.
Vi pratar om saken. På mitt kontor.
Rumsservice lämnade en flaska vin till grannrummet-
-och värdinnan såg en blond kvinna lämna Victors rum.
Beskrev hon blondinen?
Lång, höga klackar, mycket vacker.
Hon hade en alligatormönstrad skarf i olika färger.
Fru von Weizendorff hade en sån.
-Vem är hon? -Hon arbetar på inrikesdepartementet.
I Tyskland? Då måste jag ringa mina överordnade.
Hur tänker du, Sorin?
Berätta aldrig mer än det absolut nödvändiga.
Gå och gör nytta. Skaffa fram von Weizendorffs akt.
Fru von Weizendorff.
Kommissarie Steinbruch har några frågor om herr Godeanu.
-Goddag. -Goddag.
Han tycks vara försvunnen.
-Victor? Vet ni mer? -Nej, vi vet ingenting.
Slå dig ner.
-Ett glas vatten? -Nej, tack.
Fru von Weizendorff, hur väl känner ni Godeanu?
Endast i yrket.
Vi träffades för att diskutera ett program mellan våra regeringar.
Har ni träffat Godeanu nån annanstans än vid departementet?
Nej.
Inte på hans hotellrum?
-Jag har redan svarat på frågan. -Har ni?
Vi är nog färdiga här.
Här är mitt kort.
Ifall historien skulle ändras.
-Tack. -Tack.
Här är alla uppgifter om Godeanus senaste åtta besök i Tyskland.
Officiella inreseskäl, vistelseadresser, namn han använt...
Kanske finns här en ledtråd till var han befinner sig.
Vi lär inte hitta honom nu. Han kontaktar oss nog vid tillfälle.
Det innebär inte att vi ska sluta leta.
Min bil behöver byta olja snarast. I dag, 15.00.
Tack.
Vad är det som brådskar så?
Godeanu är försvunnen. Polisen kom och ställde frågor.
Vet du vad som har hänt med honom?
-Nej. -Bra.
Nästa gång de kommer, så håll dig lugn. Och ljug inte.
Berätta bara vad du vet om honom.
Jag låg med honom på hans hotell.
Jag sa åt dig att övertala honom - inte att knulla med honom!
Om det här går snett hoppar jag av.
Vi har investerat mycket i dig.
Du blir kvar. Ha en bra dag.
Hej, Victor. Ledsen att jag är sen. John sa att du hade vissa bekymmer.
Du ljög för mig.
Jag är ledsen. Saker och ting gick inte som jag hade väntat mig.
CIA står inte bakom det här. Det är bara du och John!
Vi har inte fått ja av Carter ännu.
Han fokuserar så mycket på Camp David-
-att han inte vill handskas med andra problem just nu.
Jag som trodde att östblockets högst rankade tjänsteman-
-vore en tillgång för CIA.
Det här är bara tillfälligt. Jag förstår att du är besviken.
-Jag riskerar ju mitt liv här! -Och jag riskerar min karriär!
Skillnaden mellan dig och mig är-
-att du är en övernitisk CIA-agent medan jag riskerar riksrättsåtal!
Du har inga skäl att tro mig, men allt kommer att bli bra.
När då? Tror du att vi är säkra här?
-Ja, tills vi... -Tills en kula träffar mitt huvud!
Det skulle ju bara ta några timmar innan de förstod att jag stuckit.
Det tidsfönstret är borta nu.
Rumäniens kontraspionage jagar mig i detta nu!
Agenten som följde efter mig in i butiken-
-letar efter mig och kommer inte att sluta!
Det ser inte så ut, men det här stället är säkert.
Säkert?
Östra fönstret vetter mot ett femvåningshus-
-med gott om platser för prickskyttar.
Västra mot en lagerlokal - som hittat för prickskyttar!
Norra sidan har så många fönster att vi är försvarslösa.
Och brandstegen kunde lika gärna vara en välkomstmatta.
Ni lär vilja höra det här.
...en rumänsk diplomat försvann i går kväll.
Victor Godeanu fanns inte på sitt hotellrum i morse.
Sökandet fortsätter, men polisen har inga spår.
Godeanu är en högt rankad general i Ceausescus kommunistregim-
-och en aktad medlem i presidentens inre krets.
Han var i Bonn för ett högnivåmöte med inrikesdepartementet.
Eftersom de letar efter mig - låt dem hitta mig.
Vi avbryter programmet med en uppdatering-
-om den försvunne diplomaten.
Tysk polis har siktats vid Rhens flodbankar-
-där de har spärrat av ett stort sökområde.
Nu vet vi mer om sökinsatsen.
Chockerande uppgifter har framkommit om den försvunne diplomaten.
Några av hans tillhörigheter kan ha hittats i Rhen.
Vi vet inga detaljer ännu, och polisen ger inga kommentarer.
Stanna! Stanna!
Kommissarien.
Är det så här tyskar jobbar diskret? Hela världen vet om det nu.
Det ligger bortom vår kontroll.
Vi försäkrades att utredningen skulle skötas högaktningsfullt.
Kan ni inte bara förneka att det rör Godeanu?
Vi ljuger inte för pressen här, ms Popescu.
Tysk polis är inte så samarbetsvillig som vi skulle önska.
Senaste rapporten tyder på att det rör sig om kidnappning.
Fotot kan ha varit ett första försök att befläcka kamrat Godeanus namn.
Med den här upptrappningen vill fienden destabilisera vår regim.
De lämnade mig utan min högra hand.
Fan ta de jävlarna!
De vill försvaga dig. Men nu vet du, och du kommer inte att tillåta det.
De som gjorde det här mot Victor...
Jag ska flå dem levande.
Jag är ledsen att jag gav tillbaka pärlorna till honom.
De var fula, men jag kunde ha frågat. Han kanske hade nåt i åtanke.
Kamrat Nicolae Ceausescu, ett brådskande telefonsamtal.
Ja?
Okej.
De har hittat hans pass vid Rhens flodbank.
Vad ska det betyda?
Är han död?
Han är inte död för mig.
Inte förrän jag ser hans kropp.
Hallå?
Vad?
-Vad har hänt? -De säger att han kan vara död.
Men jag känner på mig att han lever.
I fallet Godeanu har polisen avbrutit-
-sitt timslånga sökande längs Rhen för dagen.
Är allt som det ska?
Ge mig en jävla handduk!
Sist jag blödde näsblod var jag barn.
Det...kanske är stressen.
Sir, ni har telefon.
-Hallå? -Scott.
Var fan har du varit? Jag har försökt ringa.
Carter kommer inte att skriva under för en försvunnen snubbe.
Det är överallt på nyheterna.
-Jag har honom. -Vad menar du?
Han är med mig, men vi måste få honom i amerikanskt förvar.
Herregud!
Scott, tala bara om att jag vet var han finns.
Det vore att ljuga, Frank.
Du känner mig. Lita på mig. Det är det rätta.
Det rätta för karriären. Det är för riskabelt i Bonn.
Vi behöver Carters godkännande för att ta in honom.
Du har till i morgon på dig, sen kommer jag med honom oavsett.
Aldrig, Frank.
Jag stannar här över natten, John. Ta ledigt, du.
Säkert?
Kom tillbaka i morgon, med kläder som passar Victor, inte dig.
-Du har gjort det bra. -Vad snällt sagt, Frank.
-Inga problem. God natt. -Tack detsamma.
-Vad har hänt med dig? -Näsblod.
Kom igen.
Jag har goda nyheter.
Du blir upphämtad i morgon.
Fredssamtalen fortsätter vid Camp David-
-efter en vecka av närmast resultatlösa förhandlingar.
Egyptens president Sadat ska ha träffat president Carter.
-Tack. -Mamma saknar dig.
Jag saknar henne också.
-Hur går det på jobbet? -Bra.
Behandlar Ingrid dig väl?
Hon behandlar mig mycket väl. Jag trivs med mitt jobb.
Jag måste ringa ett snabbt samtal. Det går fort.
Du sa att affären var med Karim, inte Jabare.
Jabare har viktiga känningar i Egypten.
Jag känner min bror. Han innebär problem.
Ditt problem är att du inte litar på mig.
Det är honom jag inte litar på. Jag känner honom bättre än du.
-Tack för att jag fick sova över. -Så klart.
Jag ska inte besvära dig alltför länge.
Max! Vad har vi sagt? Inte leka med maten.
Ät upp rostmackan, annars blir du hungrig i skolan.
-Du borde också äta nåt. -Jag äter senare.
Sitt kvar bara. Jag tar det.
Gör som mamma sa.
Hej, fru von Weizendorff. Får jag komma in?
-Naturligtvis. -Tack.
Vänta här, är du snäll.
Gustav, kan du köra Max till skolan? Jag har besök.
Visst.
-Max, jag menar allvar! -Vem är det?
En gammal vän. Hon har problem och behöver min hjälp.
Du hjälper alltid andra.
Kom nu, Max.
-Hämta bilnyckeln. -Här. Ha så kul i skolan!
-God morgon. -God morgon.
Slå dig ner.
-Jaha, vad vill du ha? -Victor.
-Jag vet inte var han är. -Men vet du...
...vem han har lierat sig med?
Vet du det? Det är KGB-chefen general Shakarov.
Han har mycket blod på sina händer, vet du.
Du verkar inte känna Victor särskilt bra alls.
Trots att du tillbringade natten på hans hotellrum.
Jag vet att du jobbar för Stasi.
Jag kan sabba ditt liv innan din son är framme vid sin privata förskola.
Jag vet inte varifrån du får din information-
-men jag garanterar dig att den är felaktig.
Du träffade Victor i Frankfurt 1968. Ni hade en affär, du blev kär.
Inte han.
Du var en kontakt för honom. Ett vackert ansikte.
Jag har din akt. Jag har foton av dig och Victor.
Jag kan se till så att alla i ditt låtsasliv får en kopia.
Och riskera Pilgrimprogrammet?
Jag är bara intresserad av Victor.
Jag såg honom på amerikanska ambassaden för några dagar sen.
-Är du säker på att det var han? -Ja, klart jag är.
Han väntade i lobbyn. Han hade inte bokat möte.
Det behöver han inte göra.
Min instinkt säger mig att han inte anmälde mötet.
Jag tror att han överlämnat sig till amerikanerna.
Vet du vem han skulle träffa där?
En agent vid namn Frank Jackson, men jag vet ingenting om honom.
Jag behöver veta mer.
Jag känner hans högra hand.
Han heter John Miller.
Ut ur mitt hus nu, för fan!
Tack.
-Ja? -Han har överlämnat sig till USA.
Omöjligt. Carmen, du kan inte bara säga så.
-Du måste vara säker. -Jag vet.
Jag litar på källan. Och om det här bekräftas...
Vilken soppa!
Nåt liknande har aldrig inträffat.
Ska vi fortfarande gripa honom, eller får jag döda honom?
Jag återkommer.
Okej, tack.
Jag fick ett tips från en gammal dam.
Hon säger att en man i hennes hus stämmer med Godeanus beskrivning!
Ni tre följer med mig. - Ring polismästaren.
Då så... Jag tog med mig den här.
Vad tycks? Du kommer att vara snygg i den.
-Jag behöver bara smälta in. -Du kommer att vara snygg ändå.
Och så fixade jag de här.
-Tjusiga, va? -Ja.
Vad?
Jag visste att jag sett dig förut! Ingrid von Weizendorff.
Hon såg mig på ambassaden. Hon jobbar åt Stasi.
-Fan. Känner du henne? -Ja, vi träffades på en fest.
Vi låg med varandra en gång. Hon tror att jag jobbar uppsökande.
-Hur fan vet du vad hon tror? -Du borde ha berättat.
Säg inte att hon vet var du bor.
Jag tänkte mig inte för, jag vet.
Fru Popescu, vad gör ni här?
Jag hör åtminstone två röster som pratar engelska där inne.
-Följde nån efter dig hit? -Nej, jag tror inte det.
-Du tror inte det? -Åker vi inte nu är jag dödens.
Polis, öppna!
Kan jag hjälpa er?
-Vi letar efter en man... -En rymling.
Han försvann för ett par dagar sen. Enligt ett tips så finns han här.
Det gör han inte.
Har ni en husrannsakningsorder, ma'am?
-Ursäkta? -Ta det lite lugnt.
Ni får inte genomsöka bostaden utan fullmakt.
-Säg åt henne! -Fru Popescu...
Snälla!
-Fru Popescu? -Ma'am?
Det här är högst ovanligt. Ni överträder era befogenheter.
-Får jag fråga vem ni letar efter? -Absolut. Hennes kollega.
Jag förstår, men det här är min egendom.
Utan fullmakt begår ni olaga intrång.
Jag ber om ursäkt. Det är personligt för henne.
Du jobbar vid amerikanska ambassaden, eller hur?
Det stämmer.
Jag ber om ursäkt. Det var bevisligen ett falskt tips.
-Folk älskar ju drama. -Nu går vi.
-Ledsen att vi störde er, mr... -Miller. John Miller.
Kom in!
Jag kollade framsidan, det är fritt fram. Vi måste röra på oss.
Byt om. Tre minuter.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg Iyuno