Om tre, to…
Velkommen til gjenforeningen i Ultimatumet: Skeiv kjærlighet sesong 2.
Jeg er JoAnna Garcia Swisher. Det er ett år siden ultimatumet utløp.
I dag ser vi på hva som har skjedd siden valget ble tatt.
Har noen av parene giftet seg,
ombestemt seg, eller angret seg?
Alle er tilbake, og ingenting holdes igjen.
ULTIMATUMET: SKEIV KJÆRLIGHET GJENFORENING
Hei!
Du er som en havfrue.
Hei, Ashley.
Alle ser flotte ut.
-Du også. -Takk.
Sesongen endte med at hele fem av seks par
tok steget og ble forlovet.
-Jeg vil gjerne vite hvordan det går. -Husk at det har gått et år.
I ettertid ser vi at mye har skjedd. Vi benyttet oss av det.
-Alle skapte dype, reelle bånd. -Absolutt.
-Vi setter pris på utviklingen vår sammen. -Ja.
I forveien trodde jeg at vi var uadskillelige,
og jeg dro nesten uten å vite hvem Haley var.
Nå tenker jeg at det er et år siden. Det var like sprøtt for oss alle.
Men nå heier jeg virkelig på alle.
Kanskje ikke alle blir bestevenner,
men jeg føler ikke at jeg må kvitte meg med noen
på grunn av det som skjedde, fordi det er ikke tilfelle.
-Ja. -Ja.
Ok, la oss begynne.
Britney og AJ.
-Hei. -Hei.
Sist gang feiret dere forlovelsen. Hvordan føles det å være forlovet?
Det har vært utrolig.
Jeg tror kjærligheten vår er styrket, som er herlig.
Vi fikk et sterkere fellesskap med Gud for oss selv.
Og så…
-Føles det annerledes? -Litt, ja.
Vi har utviklet en evne til å være mer i harmoni, mer oppmerksomme.
Alt vi lærte gjennom denne opplevelsen
har vi benyttet i livene våre. Jeg balanserer jobb og liv.
-Ok. -Jeg er mer oppmerksom.
-Så fint. -Det har vært flott.
Å se kjærligheten deres utvikle seg har vært hjertevarmende,
særlig etter så mange store oppdagelser,
og dere kom sammen på en bra måte.
Om jeg skal være helt ærlig og oppriktig
tror jeg at Marita må få litt av æren,
for Marita sa rett ut: "Om det sto mellom deg og firmaet
hadde hun alltid valgt deg."
Marita lot meg innse at Britney driver bedriften for vår del,
for vår framtid.
Marita, jeg er alltid takknemlig for deg,
for jeg hadde nok ikke sittet på denne sofaen
med mitt livs kjærlighet om ikke for deg.
Takk for at du sier det.
Jeg vil også si at det handlet om mer enn vennskap.
Vi fikk en dyp emosjonell kontakt, og det hjalp oss å vokse.
Jeg tror det inngår i opplevelsen.
Det er herlig å høre. Det handler om å bygge og drømme sammen.
-Det er det som skaper ubrytelige bånd. -Absolutt.
Og jeg måtte fikse noe, for ringen jeg skaffet holdt ikke mål.
-Jeg oppgraderte den, for å vise takk. -La meg se.
Å, du store! Ok, ja.
-Jeg måtte oppgradere. -Ja.
AJ, vi lærte mye om deg gjennom dette, ofte kommentert av deg.
-La oss se. -Herregud.
Klar for å teste ut single AJ, og se hva slags AJ vi får.
Alle har noe å tilby AJ.
Jeg vet ikke hva AJ trenger.
Folk fikk oppleve AJ, og likte det.
Hun er så søt.
Vet ikke hvem denne AJ er. Dette kan være en helt annen AJ.
Hun vet at hun vil bli gift med AJ.
Hvor står AJ da?
Ærlighet om hva AJ driver med,
og når AJ snakker, og når AJ spør.
AJ har mye å jobbe på før ekteskap kan vurderes.
Fortsatt.
AJ har aldri fri. Døgnet rundt.
Det gjør AJ til AJ.
Herregud.
-Det var morsomt. -Komisk.
Jeg har et spørsmål, nå som alle har sett alt.
Føler dere at AJ var litt for frampå i dating-uka?
Ja. Ti av ti.
-Ti av ti? Ok. -Ja.
Vil du utbrodere?
Ja. Marita advarte meg, "Du vil ikke like det vi sa."
Jeg så at hun snakket sånn med alle, og det føles rart.
Men det er mitt syn. Jeg forstår det ikke, for det var ikke det jeg kom hit for.
Alle samtalene AJ hadde var veldig sex-betont.
AJ er en person som får kontakt med alle hun møter.
Hun finner det gode i alle hun prater med.
Hun vil bli kjent på et personlig plan, men det var på ingen måte ondsinnet.
-Jeg føler at AJ var AJ. -Akkurat.
Selv fra mitt ståsted, AJ var bare seg selv.
Jeg vet hvem jeg er,
hva jeg har å by på, og kan by på, og jeg vet hva jeg mangler.
I dating-uka prøvde jeg å finne ut hva jeg trengte der og da.
Mye ble diskutert, mange dype samtaler,
mange romantiske samtaler. Det var mye.
Jeg prøvde å navigere det etter AJs beste evne.
Etter min beste evne.
-Vi er i gang igjen. -Igjen, sant?
Det må jeg jobbe med. Men ja.
Marie, i prøveekteskapet sa du at du aldri hadde vært mer ensom.
Syns du at AJ kunne ha gjort mer som din prøvekone?
AJ gjorde det beste AJ kunne.
-Er det ikke noe mer i det? -Nei.
Har du hatt kontakt med AJ etter opplevelsen?
Nei. Jeg holdt ikke kontakten.
-Men jeg er litt trist. -Det trenger du ikke være.
Det er synd vi ikke har kontakt utenfor dette.
Jeg prøvde å gi deg rom.
Vil du ha det, et forhold utenfor?
-Vi bor like nedi gata. -Hva slags uttrykk var det?
Nei, jeg sier ja. Jeg sa det sist vi møttes.
Britney, vil du si noe etter å ha sett deres prøveekteskap?
Prøveekteskapet startet bra. Jeg forstår hvorfor dere valgte hverandre.
Jeg så at alt endret seg for deg da AJ fortalte at vi hadde møttes,
etter at alt raknet for meg.
Det var nok derfor at det skar seg.
Og på cocktailfestene sa du til meg at AJ ikke stilte opp for deg.
Da jeg prøvde å finne ut hvorfor
virket det som at du klandret AJ, selv om det ikke bare kom fra henne.
Britney, å se episode en til ni, og få se
hvor mye du følte i din situasjon, som på ingen måte var like romantisk,
resonnerte veldig hos meg, for du slet med noe på din ende,
og du hadde en bestevenn til å lose deg gjennom det.
Dere så at jeg og Marita endte opp sammen ukonvensjonelt.
Det var en uventet del av showet.
-Og jeg er glad det gikk bra. -Men klandrer du meg?
-Så klart ikke. -Det høres sånn ut.
Jeg og Marita endte opp sammen, og gjorde det beste ut av det.
Hvordan påvirker det ditt prøveekteskap?
Jeg sier bare at opplevelsen ble forandret.
Jeg så Mel med Dayna, mens AJ så deg og Marita.
-Ser du virkelig ingen forskjell? -Jeg ser forskjellen.
-Vi ser det. -Men likevel vil jeg aldri…
La oss si at det var omvendt. Jeg hadde ikke vært sint på andre.
-Ingen er sint. -Så hvorfor ta det opp?
Det er en samtale, på en gjenforening.
Jeg var ofte ute med hunden, så klart,
og hun følte seg nok forlatt, uten noen å snakke med.
For dere var alltid sammen i det skjulte.
-Dere var alltid ute. -Hei, vent litt.
-Det var ikke… -Dere innrømte det.
Jeg tror det Marie mener… Bare korriger, jeg vil ikke snakke for deg.
Jeg korrigerer gjerne.
Jeg tror du prøver å si at dere fortsatt møttes,
og hadde hverandre som støttekontakter.
Jeg var veldig åpen med Marie om hva som foregikk,
og hva Britney og jeg gjorde når vi møttes.
Hun var prioriteten som prøvekone, og jeg spurte: "Er du ok med dette?"
-Respekt overgår alt. -Om dere kan sette dere inn i det…
Begge to, som par, som frue og frue…
Om du kan sette deg inn i den følelsen, vil dere garantert se mitt synspunkt.
Jeg tror du føler nag, eller sinne og motvilje,
hva enn det er, mot oss,
fordi AJ møtte opp da jeg var sårbar, og trengte henne.
Jeg går ut fra at du traff Mel.
-Ja, og hun hilste ikke på meg. -Men det er ikke vår feil.
Jeg forstår, men har du medfølelse som medmenneske?
Absolutt.
-Og jeg er ikke sint. -Jeg hatet det på dine vegne.
Virkelig. Det var ikke greit. Jeg sa til Mel at det ikke var greit.
Jeg snakket ikke om det, men om at vi fikk en ulik opplevelse.
Jeg angriper ingen. Jeg uttaler meg så tydelig, kort og empatisk som mulig.
Jeg prøver å være mild med alle,
for jeg holder mye igjen nå.
-Alle som så episode en til ni vil forstå. -Ja.
Jeg syns du gikk gjennom noe veldig vanskelig.
Om jeg kunne ha gjort noe, si fra, så jeg kan utvikle meg.
Nei, du var… Nei.
Jeg er takknemlig for det som var.
Jeg lærte mye gjennom den perioden.
Men jeg er virkelig glad på deres vegne.
Ok, vel.
Har dere fastslått en dato?
Ikke ennå. Ingen bryllupsdato.
-Vi har en by i tankene. -Ja.
-Destinasjonsbryllup, ok. -Ja.
Man må fly ut.
-Serverer de oksehale dit dere skal? -Å, du store!
Nei, neppe.
Vi har også lagt fram ideer, men ikke lagt planer.
Det må dere nyte, for det er en magisk tid i et forhold.
-Det er gøy. Til lykke. -Takk.
Vi går til et par som valgte å skille lag.
I en unik vri
valgte til slutt den som ga ultimatumet å ikke bli forlovet.
Ashley og Marita.
Marita, oppdater oss.
Har du snakket med Ashley siden opplevelsen?
Ja.
På valgdagen, da Ashley og jeg gikk fra hverandre,
var jeg knust, og visste ikke hva jeg skulle tenke eller føle.
Og da vi ble sammen igjen,
brukte hun meg fortsatt bare,
og jeg kastet henne ut, og ba henne dra hjem til Indiana.
Jeg slo opp med henne nå i mai.
Ok, vi ble ikke sammen igjen etter showet. Hun var sint for at vi ikke ble forlovet.
Vi dro til Key West etterpå, og hadde det fint.
Vil du vite hva som skjedde? Dagen etter…
-Jeg får ikke fullføre. -Jeg ba om et hotellrom, jeg var knust.
Du ba min far om hans tillatelse, og neste gang jeg så deg, fridde du ikke.
-Jeg var knust. Jeg var forelsket i deg. -Ja, samme her.
-Jeg tryglet deg om å være sammen. -Du pakket bilen min for en tur.
"Fordi showet hadde ingenting å si. Det var bare et show.
Det teller ikke, jeg elsker deg." Det kalles gaslighting.
Faktisk ikke. Jeg klarte bare ikke å være meg selv foran kameraene.
Sånn er jeg bare. Jeg er ikke anlagt…
Jeg vet sannheten om deg.
La oss snakke om at bestefaren min lå for døden.
Jeg var hjemme i California,
og hun der
var utro mot meg.
-Var dere sammen? -Nei.
-Jo! -Men hun har lov til å date.
Om dere ikke er sammen kan hun gjøre hva hun vil.
Var dere sammen?
Vet du hva, jeg sitter bare her til jeg får snakke.
Jeg vet ikke hvorfor du skal ta del i samtalen.
Du er ikke involvert.
Var du sammen med Ashley eller ikke?
Ja!
Hva med gangene du var utro? Jeg kan nevne fem.
-Jeg har bare… -Jeg hater deg virkelig. Håper du vet det.
-Wow. -Vent.
-Jeg orker ikke. -Timeout.
Så du vet det, min bestemor er døende nå.
Ja, jeg bryr meg ikke. Du brydde deg heller ikke.
-Du var utro. -Det er ikke sant.
Ok, la oss roe oss ned.
Unnskyld.
Ja, kom deg ut.
-Marita. -Bare frekt…
Kom.
Altså, hun er bare… Jeg får ikke tatt farvel engang.
Kom her.
-Kan jeg få en klem, kjære? -Ja. Takk.
Jeg er så glad i deg.
Jeg er glad i deg.
Det er mye press, dere er såre.
Det er opphetet, og alle har sine syn.
Selv om dere ikke er enige, vil jeg at du skal få snakke ut,
og Ashley får det samme når hun er tilbake, og er klar.
Du er ikke slem.
-Jeg elsket henne så mye. -Jeg vet det.
Jeg vet det. Du går gjennom mye nå.
Du går gjennom mye.
Jeg kondolerer med din bestemor. Bestefar.
Begge.
Takk.
Men jeg kondolerer også med henne, og det var ufint.
-Beklager at jeg ikke var utro. -Samme her!
Jeg ser deg. Jeg er her.
-La oss småkoke. -Ok.
-Det var ufortjent. -Altså…
-Hun var rett og slett så… -Jeg vet det.
Jeg visste at det kom, og jeg gjorde det ikke.
Det er en emosjonell, intens periode,
og jeg håper bare at jeg kan være til nytte her.
Deres tanker og følelser betyr mye.
Jeg beklager.
Det var ikke sånn jeg forventet at det skulle gå, og jeg beklager.
Bra at dere er tilbake. Ashley, hvordan går det?
Altså, ikke bra.
Det er vondt å høre Marita rope det, for vi har snakket sammen, og…
Ikke sant, jeg tok ansvar for
feilene jeg gjorde i den situasjonen, og…
Det er helt vilt, for jeg kunne ikke ropt at jeg hatet henne.
Jeg gjør ikke det.
I månedene uten kommunikasjon, da hun blokket meg,
gråt jeg mye på grunn av henne.
Men etter hvert begynte jeg å leges, og innså min verdi.
Derfor, når jeg sitter her nå, var jeg redd for at dette skulle skje.
Vi har ikke kommunisert som voksne.
Jeg skjønner at det er mange følelser, men la oss gå over til tiden i Miami.
Marita, jeg vil vite hva du tenkte da du fikk høre
at Ashley trakk tilbake ultimatumet.
Hva følte du da?
Jeg visste ikke om den samtalen mellom Bridget, Ashley og Kyle. Det var vondt.
Jeg visste ikke at dere fikk Ashley til å snu ultimatumet mot meg.
Og det satte jeg ikke pris på.
Og i alle episodene
virket det ikke som at du gjorde noen stor innsats.
Og du sa det selv også.
Det manglet ikke kjærlighet.
Ashley elsket det så høyt, det gjør hun nok enda, som hun sier nå.
Ingen overbeviste henne til å snu ultimatumet.
Det var ikke tilfelle. Vi snakket ofte om
hva Ashley måtte utvikle, hva hun ville utvikle,
og hva hun jobbet med.
Det jeg sa om å snu ultimatumet kom etter vår krevende første uke,
der vi kranglet mye.
Jeg gråt ofte av tanken på å miste deg.
Vi hadde et godt forhold.
Jeg blir fortsatt emosjonell.
For det er vanskelig.
Jeg mistet min beste venn.
Jeg er lei for det.
Hvordan føles det å høre det?
Jeg mener, jeg er enig.
Jeg vil aldri glemme forholdet vi hadde.
Jeg tror det var mange høydepunkter,
og jeg var dypt forelsket i deg.
Tror du det er mulig at dere finner sammen igjen?
Altså, jeg håper at vi etter hvert kan snakke sammen.
Helt ærlig tenker jeg ofte på henne.
Hun er noen jeg alltid vil bry meg om.
For min del vil det ta tid,
ut fra hvordan det endte.
For det du gjorde mot meg
er hjerteskjærende.
Takk for at dere delte.
Bra at dere fikk sagt noe i dag som forhåpentligvis kan lege noen sår,
eller bedrer forståelsen.
Ok.
La oss gå videre til Mel og Marie.
Jeg må jo påpeke det åpenbare.
Dere sitter på hver deres side, og ikke sammen.
Det er en stor endring siden sist.
Mel, hva er statusen på forholdet med Marie?
"Med Marie" er ikke-ekstisterende.
Punktum.
Hva skjedde?
Før vi går inn på det har jeg et spørsmål.
Dayna.
Vi snakket i lengden om at du følte at Mel var uvurderlig for deg.
Hadde du og Mel sex
før du satte deg ned med meg for en prat?
Ja, vi hadde kysset innen cocktailfesten.
Og mer enn det?
Etter den første cocktailfesten var første gang det skjedde noe mer.
Det var vanskelig å se på meg selv.
Å se hvor vondt du hadde det var krevende å se på,
og skyldfølelsen jeg føler
av å ikke ha fortalt deg det…
Der og da berettiget jeg det…
Jeg berettiget det ved at det ikke var opp til meg.
Og det var nok ren innbilning å tro,
etter alt som hadde skjedd,
at det passet seg å inngå i et vennskap.
Det var urettferdig mot deg. Jeg er så lei for det.
Ok.
Bare fortsett.
Jeg vet ikke hva vi snakket om.
-Spørsmålet var, hva skjedde med oss? -Du vil ikke ha meg lenger.
Stemmer det?
Jeg slo opp med henne.
Ironisk nok var det før episodene ble vist.
Tenk hvor flaut det hadde vært.
Når ble det slutt?
Noen måneder etter at vi kom hjem.
Jeg begynte å prøve å gjøre ting på egenhånd.
Jeg satte flere grenser.
Jeg ville ikke drive med matvogna så mye som krevdes.
Jeg vet at personen jeg hadde sagt ja til
nølte veldig. Trodde du at jeg ikke visste at du ikke kunne få barn?
Seriøst, liksom?
Ok.
Jeg har kjent deg hele livet.
Hva mer?
Da du fant ut at du hadde lupus, trodde du ikke at jeg undersøkte?
-Hvor endte lupus-bøkene opp? -Kjør på. Hva mer visste du?
-Det er ikke et stikk, men en samtale. -Jeg snakker.
Jaså? For det høres ut som stikk.
-Hva annet vet du? -Ikke svar med spørsmål.
Ok.
Nå som jeg er litt trigget, hva er greia med rosenkålen? Hvorfor lage dem?
Hvorfor er du så trigget av det?
Dayna, likte du rosenkålen?
Marie, jeg skjønner ikke sammenhengen.
-Så du episodene? -Ja.
-Hun lagde rosenkål, husker du? -Ja, men…
Jeg skjønner det. La meg forklare. Likte du dem?
Ja.
Marie, kom igjen. Slutt.
Det er det mest tullete…
Det er ikke tull.
-Er det tull? Seriøst? -Rosenkål, liksom.
Hvem lærte deg å lage dem?
-Du lærte meg ingenting. -Latterlig!
-Så det er morsomt. -Så søtt.
Hvem driver matbilen nå?
Jeg.
Som kommer til å gå bra.
-Takk. -Jeg trengs ikke.
Jeg vil snakke kort om Haley.
På en av cocktailfestene hadde du en samtale med Marie
der du fortalte at Dayna og Mel
var nokså romantisk involvert, og at du hadde kvitteringer.
Jeg lurer på, er Spotify-spillelistene kvitteringen?
-Ja. -Ok.
Ok.
La oss se på etterforskningen av de angivelige bevisene.
Begge deres kontoer kom fram, og alt vi så var sex-spillelister.
En sex-spilleliste? Vet ikke om det beviser noe.
Hvordan havnet deres Spotify på TV-en?
Det er en delt, privat spilleliste kun for Mel og Dayna.
Den heter "Tre uker", med en regnbue-emoji og en ring-emoji.
Jeg tror ikke det er bevis. Sikkert bra sanger der.
Kanskje de bare ville høre på dem.
Spillelisten har noen heite sanger, og de blir spilt av
på mistenkelige tider på kvelden.
Ingen rydder hjemme mens de lytter til knullemusikk.
Er det relevant? Det er en spilleliste.
Vi snakker om en jævla spilleliste. Slapp av, ærlig talt.
Har du sex-spilleliste?
-Du har en? -Absolutt, det må man ha.
Dayna sa: "Magan har prøvd å få meg på Spotify, men jeg nekter."
Men hun sa ja for meg.
-Sorry, liksom. -Dæven.
-Det er greit. -Herregud.
-Jeg vil vite mer om spillelisten. -Jeg er glad jeg er single.
-Jeg vil høre den. -Det var ikke én sex-sang.
Ja, det hadde vært en kjip sex-spilleliste.
Så kjip. Det hadde vært en dårlig sex-spilleliste,
full av sanger om hjertesorg og kjærlighet, ikke…
Det var ikke én sånn sang der.
Det å si at en spilleliste beviser at folk driver med noe…
Én, det angikk ikke deg. To, det er sprøtt.
Du skulle ha passet dine egne saker.
Men holdt dere på med noe?
Magan var først med å kalle det bevis. Det var nok feil ord.
Jeg skulle ikke ha gjentatt ordene bevis, kvitteringer og sånt.
Det var ikke det.
Du sa ingenting på festen om hva dere holdt på med.
Selv om alle visste, sa du ikke noe. Ikke du heller.
-Jeg sa det til Pilar. -Så fint.
Men det hadde ikke angått noen, vel?
Men om jeg hadde en mistanke,
er det riktig å fortelle min venn om min mistanke.
Det er urettferdig mot Haley, for hva enn situasjonen er,
foregikk det noe.
-Greit. -Punktum.
Etter å ha sett cocktailfesten igjen,
sa ikke Haley direkte at Mel og Dayna hadde sex.
Alle definerer sex ulikt.
Så, la oss se hva noen av dere anser som sex.
-Herregud. -Jøsses.
Folk definerer sex mellom par annerledes.
Seksuell kosing.
Det kan være sex.
Om du spør et heterofilt par, er det jo…
Det var det.
Men for lesbiske og skeive folk er spekteret av sex veldig bredt.
Det kan jeg si deg.
Om du fingrer henne, teller det som sex for noen, sant?
Du slikker meg, jeg slikker deg.
Ferdig. God natt.
Penetrering på noe vis.
Om du innfører et objekt i henne, kan det være sex.
-Som en bagett, eller en ti tommers pikk? -Gi deg!
Du må bruke munnen, og fingrene.
Det må være alle deler som kan brukes.
Jeg prøver å ikke bli for grov.
Jeg definerer sex som oral nytelse.
Jeg og Mel hadde ikke sex på den måten.
Ingen fingring eller sånne ting.
Sex er forskjellig for alle, så…
Det du ser på som sex ser kanskje ikke jeg på som sex.
Herregud, ikke si det.
Berøring.
Det er intimitet.
Punktum.
Og så løy hun om en teknisk definisjon på sex.
Mel, ut fra definisjonen, hadde du og Dayna sex?
Hvem sin definisjon?
Din definisjon.
Det angår egentlig ingen.
Og jeg er lei av at folk mener det angår dem.
Det angår meg og Mel, og de vi deler våre privatliv med.
Vi hadde ikke sex, ferdig.
Ting skjedde mellom oss, og folk må bare analysere det.
Jeg og Magan har snakket om det.
Alle andre, ikke bland dere.
Ok.
Mel, under prøveekteskapet med Dayna
spurte Marie deg i bilen om du hadde hatt sex med Dayna.
Så la oss rense luften her.
Føler du at du løy for henne der og da?
Jeg følte at å unnlate å si at noe intimt hadde skjedd, var løgn.
Men sett ut ifra det vi nettopp snakket om,
og alle mulige tekniske ting, så nei.
Jeg brukte… Jeg vil ikke kalle det et smutthull,
men nei, vi hadde ikke sex, for det gikk ikke så langt.
Men jo, fordi jeg ikke sa at alt annet enn det-du-vet skjedde.
Magan, vi så at du slet med å bearbeide Dayna og Mels prøveekteskap.
-Ja. -Hva føler du av å se det nå?
Altså, for å være helt ærlig,
når Dayna og jeg er sammen har vi en viss energi.
Når hun og Mel var sammen hadde de sin egen energi.
Jeg viste også en annen energi sammen med Haley.
Begge gikk inn for det.
Vi har lært å være bedre partnere, og forstår hva vi trenger hver for oss.
Ja, flott.
Ok, Mel, har du kontaktet Dayna siden ultimatum-dagen?
Det har jeg ikke.
Hun hadde kontaktet meg.
Dayna, hva kontaktet du Mel om?
Jeg prøvde å FaceTime henne, for sånn er jeg.
Jeg prøvde, og hun svarte ikke.
Så jeg sendte en melding i stedet.
Hun ghostet meg i to måneder.
Kanskje to måneder senere svarte hun: "Hei, jeg fikk meldingen. Takk for det.
Alt i orden."
Det var i grunn det.
Dere tok matchende tatoveringer underveis.
Hva betyr de for dere nå?
Tankegangen bak tatoveringen var nok at
det var store sjanser for at vi ikke ville møtes videre etterpå.
Så med tatoveringene ville vi iallfall ha det sammen.
Alle som fikk kontakt med sin prøvepartner forstår nok at det er en sterk kontakt.
Det var verdien av tatoveringen for meg.
Det måtte ikke være en tatovering. Kanskje en henna.
Men tanken bak angrer jeg ikke på.
Og jeg trekker ikke tilbake ideen om
å ha en betydningsfull, symbolsk representasjon.
Jeg følte at for meg og Dayna var det: "Hvem kan være dummest?
Hvem velger verst?"
Og begge bare: "Ok, vi kjører på."
På et punkt gikk vi for å ta dumme valg, og angre senere.
Hvordan kunne vi tenke at det var lurt?
Så jeg vet ikke. Vi sa stadig at vi var så like.
Det var nok det ypperste av…
Ikke onde trekk, bare uansvarlige. Vi drev hverandre fram.
Marie, er det noe mer du vil si til Mel?
Nei.
Mel, noe til Marie?
Nei.
Ok.
Takk til begge to, for at dere snakket ut.
Ultimatumet er utvilsomt en prøvelse, og gjennom sesongens utfordringer
hadde alle ett tilfluktssted til felles.
Det var kjærligheten til pelsbarna deres.
La oss se.
-Er Bentley homofil? -Tror det.
Som mor, så sønn.
Den jeg ender opp med må godta at han er som barnet mitt.
Hun gir ham mer oppmerksomhet, og jeg tenker: "Jeg er også her."
Hun kan ta mitt teppe og gi det til ham.
Da blir jeg kald.
Min sønn, Bello. Kaninen min.
Bello!
Vi er et tospann.
Du får en liten manikyr.
En skikkelig kosekanin.
Kattene mine betyr mye for meg.
Beth!
Hater når du sier det sånn.
Hun er besatt av kattene.
Det er faktisk søtt.
Ikke vær sjalu på vår kjærlighet.
Duke, labben.
Utenom min far og min bror er han den tredje mannen jeg har elsket.
Er han ikke kjekk?
Hallo.
Jeg har katter, som kanskje ikke betyr så mye for mange,
men jeg har en familie.
Det er ikke det samme, men familie er hva du gjør det til.
Med Duke her blir det interessant å se hvordan han kan omgås katter.
Hei!
-Ok, stopp. -Hva tenkte du på?
Hovedregelen for skeive
er at "pusi" alltid vinner.
Vi går over til et par som har sin egen stil
i alt de gjør, som deres kjærlighetshistorie.
Kyle og Bridget. Oppdater oss. Hvordan har dere det?
Jeg er gravid!
Bare tuller. Vi har ikke råd.
-Alt er bra. -Vi er forlovet.
Vi bor sammen.
-Hvordan har det gått? -Kjempebra.
Jeg nølte vel fordi ting gikk så bra,
og jeg ville ikke rote det til.
Jeg har vært litt kjapt ute tidligere, så i forholdet vårt…
Altså, vi ble sammen hurtig,
men jeg føler at vi ventet til vi måtte bo sammen.
-Det er sånn det bør være. -Ja.
Har dere lært noe om hverandre som samboere som dere liker, eller ikke liker?
Kom med det.
Jeg tror begge er B-mennesker.
Ja, ganske like.
Ja, og…
-Litt kaos. -Det kan bli kaos.
Bridget er ikke akkurat… Hun lar ting ligge framme,
så det blir ille når ingen av oss er den som sier: "Vi må rydde."
Vi planlegger å vaske, men dropper det.
Så finner jeg Bridget i senga, når hun liksom skulle legge sammen klær.
Ja.
-Jeg lager mat. -Se der! Vi snakket om det.
-Pilar lærte meg det. -Vi deler livet.
Hver søndag kobler vi av.
En av oss lager mat, og vi forteller om uka vår.
Det får meg til å elske og sette pris på Bridget mer.
Hun er så underlig.
Vi får besøk av kråker, hun lokker til terrassen vår.
De foretrekker cashewnøtter.
Og jeg ser på henne der ute mens hun speider etter fugler.
Det liker jeg ved deg.
Ja, det var gøy å bo med Bridget.
-Bridget er morsom. -Hun er så morsom.
-Vi kjeder oss ikke, det er bra. -Kjempeviktig.
Du nevnte at du ikke forventet noen forskjell.
Føles det annerledes å være forlovet?
Forholdet forandret seg etter showet.
Jeg tror kjærligheten vår er sterkere,
etter å ha navigert nye utfordringer.
Ja.
Hva ble vendepunktet for å ta det neste steget?
Greia var at ekteskap var noe jeg ikke så poenget med,
og hvorfor noen trengte det. Så jeg brukte prøveekteskapet
på å lære om andres syn på ekteskap, for å kunne forstå det.
Og det hjalp, men alt i alt
er dette viktig for personen jeg elsker, som jeg vil tilbringe livet med.
Så hvorfor skal jeg ikke omfavne det?
Angrer du på at du drev Pilar mot Kyle?
Egentlig ikke. Jeg syns Kyle er så unik,
og jeg ville at hun skulle ha et prøveekteskap med noen
som kanskje forsto hvem hun var, og verdsatte det.
Siden dette er vårt første trygge forhold
ville jeg at Kyle skulle oppleve det med en annen,
for å være sikker på at hun ville ha meg.
Jeg spleiset dem ikke, de ville velge hverandre. Vi bare snakket.
-Du valgte ikke noen for meg. -Ja, det var ikke greia.
Kyle, foreldrene dine, og særlig din mor, var herlige.
De utstrålte mye varme og kjærlighet.
Hvordan har din mor formet ditt syn på kjærlighet og ekteskap?
Mine foreldre respekterer hverandre veldig.
Min mor er jo den som skinner, mens min far er liksom…
Jeg ser at han er så stolt av henne, og så glad for å være med henne.
Og begge er morsomme.
Ja, begge er morsomme, og har det gøy sammen.
De tar ikke ting kjempealvorlig.
La oss se noen visdomsord
fra Kyles mor.
Jeg har alltid vært takknemlig for Bridget,
og at hun er i Kyles liv.
Vi vet at de er bedre sammen enn fra hverandre.
Akkurat som i sangen fra Wicked.
"At vi to møttes, endret mitt liv for godt."
Elsk hverandre.
Legg merke til de fantastiske tingene ved hverandre.
Tilgi hverandre.
Og gjør verden til et bedre sted.
For en klisjé.
Og det er mitt viktigste råd.
-Hun er så fin. -Heia, mamma.
-For en engel. Så snill. -Stjeler hjertene våre.
Samtalen vi hadde vil jeg alltid huske.
Med mine foreldre så jeg alltid for meg en slags samtale, en oppvåkning,
en beklagelse, og kanskje tårer.
Men jeg innser at jeg kan bare styre meg selv.
Kanskje det skjer, kanskje ikke, men jeg kan også tilgi og gå videre.
Og jeg bare: "Jøss, så enkelt når du sier det sånn."
Så ja, det ble et vendepunkt for meg.
Bare å se det du gikk gjennom er inspirerende.
Jeg vet det var krevende, men det er utrolig å se deg nå.
Og jeg ser ringen.
Ja, den er fin.
Men gi oss en oppdatering. Hvordan har dere det?
Det er bra.
Jeg sa til Pilar da vi dro… Hun ville også få en ring på fingeren.
Så jeg sa at innen neste år
skulle jeg sørge for å fri. Det skjedde på under en måned.
Har vi en bryllupsdato?
Vi har ikke en dato.
Men vi har begynt å planlegge å rømme.
Det handler mest om omstendighetene vi lever i nå.
Jeg gleder meg bare til å være trygg på at
hvor enn vi drar, forhåpentligvis… Ikke overalt, da.
At du og partneren er trygg.
Vi begynte på gjestelista, og ble stressa.
"Vi tar pause." Men ja, vi er spente.
-Jeg bør bli invitert. -Så klart.
Jeg vet at familie har mye å si for deg, Pilar.
Har du fortalt dem om forlovelsen?
Ja.
Det var vanskelig, men det viktigste i denne opplevelsen
var å slutte å knytte min egenverdi til deres aksept.
Selv om ikke er det lykkelige endepunktet jeg hadde håpet på,
føler jeg at det å hevde meg i diskusjoner med mine foreldre
har åpnet opp for mulige gjennombrudd.
Jeg vet ikke hvordan bryllupet vil se ut,
men for første gang føler jeg meg fri og lykkelig.
Vår kjærlighet er nok, jeg trenger ikke noe mer.
Jeg forstår ditt ståsted angående familie.
Selv om min familie er på gli
tok det mange år før de i det hele tatt…
Bare det å fatte at jeg var homofil, og ville være med en kvinne.
Det var så mye fram og tilbake i mange år, og jeg følte meg avvist i årevis.
Men jeg valgte stadig meg selv, og levde autentisk.
Fortsett å tro, vær deg selv. Du er en berikelse for alle.
Takk for at du sier det.
Ja, jeg syns det er viktig å benytte det vi lærte i dette.
Som du sa, å leve autentisk…
Hvordan kan andre respektere deg om du ikke gjør det?
I bryllupet til søskenbarnet mitt møtte Haley min familie for første gang.
Jeg husker at jeg sa: "Dette er Haley."
Jeg gjorde det, og så to ganger til, men tenkte at det føltes feil.
Det strider mot alt jeg trodde jeg hadde lært. Jeg ville ikke gå tilbake.
Så jeg sa: "Nei, hun er min forlovede."
Jo mer jeg sa det, med øyekontakt, ble folk…
Om jeg sa: "Dette er Haley," ble de rådville og gikk.
Men om jeg sa vi er forlovet,
måtte de si: "Jøss, så hyggelig. Så fin du er."
Straks jeg la krav på det, kunne ikke folk stikke av.
Det ble et vendepunkt. Det er alt som teller.
Om du har innvendinger, og ikke respekterer meg, ok.
Det er ditt problem.
-Det er utvikling. -Akkurat.
-Deres problem, ikke ditt. -Ja.
Herlig.
Pilar, fra ditt ståsted,
hva skjedde egentlig mellom deg og Kyle
på nattklubben den kvelden?
Jeg føler at vi kysset på nattklubben,
og det jeg følte der og da var så ekte.
Jeg føler det enda.
Hvordan vi så hverandre, hva jeg følte, og utviklingen vår, føles som…
Den ene hendelsen mellom oss kludret til hele opplevelsen.
Vi kunne ha blitt gode venner.
Skulle ønske jeg hadde klart å kommunisere hva jeg følte.
For jeg følte meg nær deg.
Og jeg er glad vi kom over det, og hadde fine øyeblikk, men…
Jeg var bare så forvirret av kontakten vi hadde.
Jeg var bare egoistisk, og aner ikke hva jeg tenkte på.
Jeg mistet fokus på formålet. Jeg skulle ønske vi kunne ha…
Kjemien var jo der, men vi var der for å bli bedre for partneren vår.
Om du hadde sagt akkurat det, hadde jeg sagt: "Ja visst!"
Det var det jeg ville, det var det jeg ville få ut av deg.
Og da vi hadde den dype samtalen
følte jeg også at det var formålet, at det var mye vi kunne lære av det.
Det er synd at én ting ødela.
Når man begynner å date noen er det logisk at sånt skjer.
Samtidig føler man:
"Jeg kom hit for å dra sammen med en jeg elsker og bryr meg om."
Det aspektet med at kjemien var der,
og interesse, og "Jeg har aldri vært med noen som deg…"
Det gjorde at vi måtte finne ut hvordan vi skulle bearbeide det,
hva det betyr for oss og vår partner, og lærdommen fra det.
-Jeg føler at det var derfor vi kom. -Ja, absolutt.
Jeg ble overrasket da vi…
Etter litt tid, og pickleball,
var du fortsatt til stede.
Jeg vet at jeg gråt i episoden,
men jeg var ikke vant med det.
Etter krangelen sa du at vi skulle bearbeide det.
-Det var veldig… Unnskyld. -Får jeg gi deg en klem?
Ja, jeg også.
Jeg også.
Og jeg er lei for at ting…
Jeg føler at alle avsluttet prøveekteskapene positivt,
og etter opplevelsen var ingen på talefot.
Det er synd, men…
Pilar, på forhånd sa du at din største frykt
var at Haley skulle forelske seg.
Hva var mest krevende å se på mellom Haley og Magan?
Det var forvirrende, med alt som skjedde.
Ikke at de forelsket seg, for det er alltids en mulighet.
Men jeg følte at om du ville gå for det med Magan,
eller at deres forhold føltes sterkere enn vårt,
vil jeg at du skal det, bare ikke la meg se dum ut.
Men hun var alltid tydelig på at det ble oss.
Jeg tolket det som at det var noe jeg ikke gjorde,
et tomrom jeg hadde skapt.
Jeg prioriterte ikke Haley,
og jeg innså at jeg hadde tilsidesatt forholdet vårt.
Jeg ville bli bedre for henne, forstå hennes syn,
og hva Magan tilbød som jeg ikke gjorde.
Som å balansere jobb og fritid, og prioritere oss.
Ja, det var en viktig lærepenge for oss, og forholdet vårt.
Ok, men jeg må spørre.
Haley, hvordan var det å elske to personer?
Du beskrev kjærlighetene som ulike, men du sto ved et veiskille.
Altså, det føles leit for begge,
for på en side må jeg si til min partner gjennom ti år:
"Ja, jeg kan ha følelser for en annen."
Men hvordan kan man forklare hvor ulike de følelsene er?
Jeg tror den fysiske delen gjør det mye vanskeligere.
Blandingen av de to var unødvendig,
og det kan man ikke ta tilbake.
Så jeg vil ikke gå inn på anger kontra ingen anger.
Det har ikke noe å si.
Det viktigste for meg var å la Pilar føle seg trygg etterpå, fordi…
Framtiden jeg ønsket meg, om hun var med, var sammen med Pilar.
Ja.
Det er trist, for det påvirker andre dypt.
Jeg er ikke en som brenner broer, men det er synd at det ender med:
"Jøss, det var veldig viktig en gang."
Og nå er det over. Nå er vi her, et år senere.
Greit. Dayna og Magan.
Sist vi så deg, Magan, gikk du ned på ett kne.
Og Dayna overrasket oss alle med et dobbeltfrieri.
Den kjolen hadde sprukket. Jeg kunne ikke gå ned på kne.
-Det trengtes ikke. -De måtte sy den sammen før jeg kom.
Greit, la oss ha det gøy, og se hvordan Dayna og Magan
har bygd et liv sammen det siste året som nyforlovede.
-Jeg er redd. -La oss se.
-Det er bra. -Er det bra?
Du skviser ansiktet mitt.
Rist!
Gratulerer med dagen.
Jøss.
Dere planlegger fortsatt å bli gift?
Ja, men vi vet ikke når.
Ja, og vi vil forsikre oss om at alle i livene våre er komfortable med det.
Hvordan går det? For det var et stort problem for deg.
Ja, da jeg var i Miami var det drøyt.
Jeg ringte mamma og pappa mesteparten av uka,
og sa til dem at jeg trengte dem.
Og begge stilte opp.
Etterpå visste vi at ting måtte endres, og at det skulle endres.
For min mor…
Det tok litt tid før Dayna og min mor fant ut av hverandre.
Men det skjedde. Vi planlegger at foreldrene våre skal møtes.
Du merker at om du er useriøs, blir du ikke tatt seriøst.
Virker du bestemt, tror ikke folk at du er sikker.
Ut fra hva Dayna og jeg gikk gjennom i showet
la jeg det fram seriøst.
"Hei, jeg elsker denne personen,
og det er ingen grunn til å ikke gi dem en sjanse."
Hun kom på besøk til Thanksgiving i fjor, og det var hyggelig.
Jeg hadde aldri invitert noen til Thanksgiving før, så det var fint.
Det var veldig kult.
-Går det bra? -Ja, det går bra.
-Det er… Nå begynner jeg å gråte. -Nei, det går bra.
Det er bare…
Det å se henne ha tro på seg selv
er alt jeg har ønsket meg for henne.
Og det fant hun til de grader.
Så skjønte jeg at hun med ett var blitt veldig direkte.
"Bli med til mamma." Jeg bare: "Faen!
Nå må jeg hente fram motet."
Jøss, plutselig var jeg redd.
Det er vanskelig å fra et sted der du er uønsket, eller kan bli avvist.
-Eller misforstått. -Alt sammen.
Nå vet jeg hvordan hun må ha hatt det.
Og det var vanskelig.
Det var noe jeg ikke hadde skjønt, at de måtte være modige.
De var ukomfortable, redde, nervøse og rådville.
Det er ubehagelig for alle, men alle var modige.
De prøver virkelig.
Det må være vanskelig å gi slipp på sine syn, og ha et åpent sinn.
Og nå har vi det bra.
Å se showet var litt overveldende,
for det skulle liksom være noe vi kunne vise til.
"Vær stolt av oss, vi er normale."
Det at vi ikke kan vise til det nå gjør meg trist,
for det skulle vise: "Se, man kan være homofil og normal,
du kan ha et bra forhold, og elske hverandre."
Vi forventet ikke at situasjonen skulle bli så dramatisk.
Vi ville gi dem en betraktningsmåte,
og la dem få se oss i et annet lys.
Så det er trist at de må se det motsatte av det,
- nemlig konsekvensene av mine handlinger. -Det går bra.
Jeg skjønner at det ikke var glansbildet du ville vise dem,
men det viser at dere har det som trengs for å klare dere.
-Ja. -Magan.
Hvilken rolle spilte Haley for at du oppdaget denne selvtilliten,
og nå kan sette slike grenser?
Jeg ga aldri rom for meg selv for å iverksette ting.
Og jeg tror at Haley var flink til å lytte.
Hun ga meg rom, lot meg snakke ut,
og hjalp meg med å bearbeide ting, for hun og jeg fungerte på samme måte.
Det var opplysende å snakke med henne.
Jeg tror ting ble feiltolket fordi jeg sa ofte til Haley at jeg elsket henne,
at jeg ville ha Haley i livet mitt på et eller annet vis.
Sant å si skulle jeg ønske at vi ikke hadde tatt det så langt,
for Haley kunne ha vært en utrolig venn å ha.
Det er uheldig, men sånn er det, og du kan ikke gjøre om på fortiden.
Selv om jeg sa at jeg ikke var forelsket i deg
mente jeg ikke å utviske all kjærligheten som var der.
Det er jeg lei meg for.
De følelsene var veldig uklare, men i ettertid…
-Du virket veldig såret. -Så klart var jeg det,
for vi trodde at vi kunne bli venner etter dette.
Slik ble det ikke.
Hele greia ble forvrengt til noe stygt som ingen av oss kan gjenkjenne.
Det ble som det ble, dessverre. Jeg var nervøs før dette,
fordi det kunne ha blitt skikkelig fiendtlig og stygt.
Jeg er ikke stolt av alt, bare av hvordan vi fant sammen,
at vi støttet hverandre, og av jobben vi har gjort.
Ikke at året som har gått var lett, vi har blitt satt på prøver.
Men nå er jeg trygg på hvor sammenføyde og lykkelige vi er.
Ja, jeg er lykkelig med utfallet.
Det var vanskelig å se det.
Alle her har rett til å være rasende av minst én grunn.
Alle her har minst én grunn til å være rasende.
Jeg er takknemlig for at vi kan snakke her,
og diskutere dette åpent uten fiendtlighet.
For oss var det tungt, for vi er glade i dere.
Vi er dritglade i dere.
Vi vil ha dere i bryllupet vårt.
-Og vi tenkte, hvor skal de sitte? -Ja, så vanskelig.
Dere har det så tøft, og det er så kjipt å utsette dere for sånt.
Men dere taklet det veldig bra. Dere har vært kjempegode venner.
Vi følte aldri at dere tok parti, ikke vårt parti heller.
Vi følte at vi var venner med dere, og at dere hadde forhold til andre folk.
Jeg ble nesten litt gira.
"Herregud, kan alle sammen være kule?"
Skal vi gå ut etterpå?
Skal alle ut etterpå?
Dere tekstet meg for noen dager siden og spurte: "Skal du noe etterpå?"
Jeg bare: "Jeg håper at alle kan holde hender sammen."
Og det høres ut som det kan skje.
-Enig med deg, Marita. -JoAnna, er du med?
-Kommer du også? -Ta hånden min.
Jeg spanderer shots.
Ok, det virker som at alle er godt stilt.
Hvem tror dere har vokst mest gjennom dette,
og hvem har mer å ta tak i?
Jeg kan nominere meg selv som en som har mye å jobbe med.
Å se meg selv i ettertid var vondt.
Jeg trodde jeg hadde god selvinnsikt, men så hvor feil det var.
Jeg er takknemlig for det. Nå kan jeg se det, og endre det.
Man ser aldri seg selv på det viset.
Jeg vil si at du har forbedret deg mest.
Jeg så deg på opptakene, og du er så annerledes.
Det er noe du overser, som jeg syns er viktig.
Jeg syns du bør være stolt.
-Elsker deg. -Det er jeg.
Alle kan nok utvikle seg videre.
Jeg tror ikke det handler om hvem som gjorde hva, eller ikke.
Det som teller mest er hvem som kan det, og det kan alle.
Mange takk til alle for at dere kom.
Det har vært herlig å høre fra alle,
og se hvor langt dere har kommet siden starten.
Kom igjen!
JoAnna, først må jeg si at du ikke får nok ros.
Jeg tror alle her kan si seg enige.
Jeg syns ikke du får nok ros for jobben som vert,
og hva du gjør for oss.
Selv om du er en heterofil kvinne
er det et bindeledd mellom hva vi opplever fra andre,
som kanskje ikke ser oss slik du gjør.
Din kjærlighet og medfølelse gjør at vi føler oss sett.
Jeg husker det du sa til Pilar den første kvelden.
-Det betydde mye. -For henne, og for meg.
Det var opplysende for mine foreldre, som sa: "Hun er hetero."
Og jeg sa: "Ja, og om hun kan akseptere oss…"
Vi trenger ikke aksept eller forståelse, men når du kan stille opp med det…
Jeg tror at det skillet trenger et sånt bindeledd.
Du er det bindeleddet for oss, så takk.
Det betyr mye for meg.
Jeg føler meg som en alliert, og jeg har tro på kjærlighet.
Jeg tror det er viktig å hylle alle former for kjærlighet.
Tusen takk. Jeg tror ikke dere vet hva det betyr for meg.
Vi er glade i deg.
Alt i alt, hva som teller er deres opplevelse.
Jeg vet det ikke ble perfekt, mange følelser fulgte med.
Men omring dere med menneskene som hyller dere,
for jeg skal hylle dere alle.
-Og forrette bryllupet vårt. -Det skal jeg.
Vi har også en spennende nyhet til dere, og alle der hjemme.
VIL DU GIFTE DEG ELLER GÅ VIDERE?
Du kan nå oppleve valgene, og dramaet, som setter kjærligheten på prøve.
Nå, på Netflix Games for iOS og Android, kan du spille The Ultimatum: Choices.
Og nå, takk for deres lit til Ultimatumet. Applaus for kjærligheten.
Hvem vil klemme meg?
Ja!
Vi klemmer alle, altså. Jeg er ikke glad i kontakt.
Kyle, få en klem.
Dere er så utrolige.
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl