Tre, två…
Välkomna till The Ultimatum: Queer Love, säsong 2, återföreningen.
Jag heter JoAnna Garcia Swisher. Det var ett år sen ultimatumet ställdes
och idag ska vi dyka ner i vad som har hänt sen beslutet togs.
Har något par gift sig?
Har någon ändrat sig? Ångrat sig?
Alla är tillbaka och allt ska ut i ljuset.
ÅTERFÖRENINGEN
Hej!
En sjöjungfru!
Hej, Ashley.
Ni är så fina, allihop.
-Detsamma. -Tack.
Vid säsongens slut var det otroliga fem av sex par
som satsade och förlovade sig.
-Jag är så nyfiken på hur det går för er. -Tänk på att det har gått ett helt år.
När vi ser tillbaka på det… Det var mycket som hände.
Vi gav oss hän.
-Alla byggde djupa relationer. -Absolut.
Vi uppskattar den utvecklingsresa vi gjorde.
Jag gick in i det här med tron att inget kunde sära på oss,
men på slutet kände jag knappt igen Haley.
Men det är ett år sen nu, det känns galet. Det var en helt sjuk situation.
Men nu vill jag alla väl.
Vi kanske inte alla blir bästisar efter det här,
men jag har inget behov av att sätta dit nån på grund av det som hänt.
-Precis. -Okej, då sätter vi igång.
-Britney och AJ. -Hallå.
Senast vi sågs hade ni förlovat er. Hur känns det att vara förlovade?
Fantastiskt. Vår kärlek har blivit starkare, det är underbart.
Vi har kommit närmare Gud på varsitt håll.
-Och… -Känns det annorlunda?
Ja, lite faktiskt.
Vi har fått mer förståelse för varandra och är mer lyhörda för varandra,
och allt det som vi har lärt oss av den här upplevelsen
har vi tagit hjälp av i våra liv.
-Ja. -Jag balanserar jobbet bättre.
-Okej. -Jag är mer lyhörd för min älskling.
-Underbart. -Det är toppen.
Det var väldigt härligt att se hur er kärlek växte sig starkare,
inte minst för att kändes som att ni fick såna häftiga insikter
och att ni möttes på helt rätt sätt.
Jag ska vara helt ärlig och säga att jag har Marita att tacka för det.
Marita förklarade för mig att hon sätter mig framför jobbet.
Marita hjälpte mig att förstå att Britney jobbar för vår skull,
för vår framtid.
Jag är så tacksam, Marita, det vet du.
Jag hade nog inte suttit här i soffan
med mitt livs kärlek, om det inte vore för dig.
Tack för att du säger det.
Det var inte bara så att vi blev vänner.
Vi fick känslomässig kontakt på ett så djupt plan
att vi växte av det båda två. Det var en del av upplevelsen.
Underbart. Det handlar ju om att bygga och drömma tillsammans.
-Det skapar det där eviga bandet. -Helt klart.
Jag ville att det skulle bli rätt, ringen hon fick förut saknade en del.
-Jag fick uppgradera den. -Får jag se? Åh, jösses!
-Jag uppgraderade den. -Ja, helt klart.
Vi har fått lära känna dig, AJ, och du pratade mycket om dig själv.
-Vi tar en titt. -Men gud.
Nu ska singel-AJ sättas på prov, så får vi se hur det går.
Alla har nåt att ge till AJ, men jag vet inte vad det är AJ behöver.
Alla fick smak för AJ.
-Hon är så söt. -Jag känner inte den här AJ.
Vi kan prata om en helt ny AJ.
Hon vill gifta sig med AJ.
Hur tänker AJ då?
Ärlighet om vad AJ gör och vad AJ säger och vad AJ frågar om.
AJ har mycket att jobba på innan det kan bli tal om giftermål.
Fortfarande.
AJ är aldrig ledig, det bara pågår.
Det gör AJ till AJ.
Men gud!
-Vad roligt! -Jätteroligt!
Jag vill fråga er allihop, så här i efterhand,
tycker ni att AJ var lite för på under dejtingveckan?
Ja. Utan tvekan.
Utan tvekan? Kan du utveckla det?
Marita varnade mig innan. "Du lär inte gilla våra samtal."
Att sen se henne säga så till alla, det kändes märkligt.
Men det är nåt som jag inte kan förstå, det var inte därför jag kom hit.
Det kändes som att alla AJ:s samtal handlade om sex.
AJ har lätt att få kontakt med andra.
Hon kommer nära den hon pratar med.
Hon lär känna dem på ett personligt plan, men det var inte elakt menat.
-AJ var AJ, helt enkelt. -Precis.
Det var så jag såg det också, du var bara dig själv.
Jag vet vem jag är och vad jag kan erbjuda andra,
och jag vet vad jag saknar.
Under dejtingveckan försökte jag förstå vad det var jag behövde.
Det blev många djupa samtal, mycket kärlek… Det blev rejält.
Jag försökte navigera i det så gott AJ kunde.
Så gott jag kunde.
-Nu var det dags igen. -Precis.
Jag får jobba på det där.
Men ja.
Marie, under proväktenskapet sa du att du kände dig ensammare än nånsin.
Hade AJ kunnat göra mer för dig som provhustru?
AJ gjorde det bästa AJ kunde.
-Känner du inget mer än så? -Nej.
Har du hållit kontakten med AJ efteråt?
Nej, det har jag inte gjort.
-Men det gör mig lite ledsen. -Var inte det.
Det känns tråkigt att vi inte har fortsatt vår relation
för jag försökte ge dig utrymme.
Ville du fortsätta relationen?
-Vi bor ju nära varann. -Vad var det där för min?
Jag bara håller med. Det sa jag när vi sågs senast.
Har du nåt att säga till Marie efter att ha sett programmet?
Ert proväktenskap började jättebra. Jag förstår varför ni valde varann.
Jag förstår varför du ändrade dig sen.
När AJ berättade att hon träffat mig för att jag höll på att bli tokig.
Det var nog efter det som det gick utför för dig.
Du pratade ju om det på cocktailpartyna också,
att AJ inte fanns där för dig.
När jag grävde djupare för att förstå varför
kändes det som nåt som du skyllde på AJ
trots att det inte kom från henne.
Britney, efter att ha sett avsnitt ett till nio
och fått se hur engagerad du var i situationen
och att det inte alls var romantiskt,
det fick igång nåt hos mig.
Du kämpade på egen hand trots att du hade din bästa vän där.
Som ni såg så hanterade Marita och jag det på vårt sätt.
Vi jobbade med våra problem.
-Kul att det funkade så bra. -Men skyller du det på mig?
-Nej, inte alls. -Det låter så.
Marita och jag gjorde det bästa vi kunde av proväktenskapet.
Vad har det med ditt proväktenskap att göra?
Jag säger bara att det blev väldigt annorlunda.
Om man jämför Mel och Dayna med när AJ såg dig med Marita,
du måste ju se skillnaden.
-Ja, det är skillnad. -Okej.
-Det vet vi. -Men bara för att det var annorlunda…
Säg att det varit tvärtom. Jag hade inte blivit arg på nån annan.
-Ingen är arg. -Varför tar du upp det då?
Vi pratar ju på vår återförening. Det är ju därför vi är här.
Jag var ute med hunden hela tiden
så hon kände sig säkert övergiven när hon inte hade nån att prata med.
Ni två träffades ju hela tiden.
-Ni var ute jämt. -Stopp där.
-Jag vill inte… -Det var ju så.
Jag tror att Marie menar… Rätta mig om jag har fel.
-Jag vill inte tala för dig. -Jag rättar dig gärna.
Jag tror att hon menar att ni ju fortsatte att träffas
så ni hade varann, som stöttepelare.
Jag var väldigt öppen med Marie om allt.
Om vad som hände och vad Britney och jag gjorde när vi träffades.
Jag satte henne främst i vårt proväktenskap,
så jag frågade henne om det var okej. Respekt är viktigast.
Om ni verkligen kan känna med mig där,
som par, som enhet, som gifta,
om ni kan känna med mig, så skulle ni utan några problem förstå vad jag menar.
Jag tror att du hyser agg mot oss, nåt slags fientlighet mot oss,
bara för att AJ träffade mig några gånger när jag behövde det.
Du träffade säkert Mel.
-Ja, och hon hälsade inte ens. -Men det är inte vårt problem.
Jag vet, men kan du känna med mig som människa?
-Absolut. -Och jag är inte arg på er.
Det var hemskt elakt. På riktigt, det var inte okej.
Det sa jag till Mel också.
Jag menar bara att det blev en helt annan upplevelse.
Jag ger mig inte på nån, jag är så rak och förstående som möjligt.
Jag försöker vara snäll mot alla, för det är mycket som pågår i mig,
vilket alla som har sett avsnitt ett till nio förstår.
Ja.
Du hade det extremt tufft.
Hade jag kunnat göra nåt annorlunda så säg det, annars kan jag inte utvecklas.
Nej, du gjorde… Nej.
Jag är tacksam för det som var.
Jag lärde mig mycket under den här tiden.
Men jag är verkligen glad för att ni har det bra.
Då så.
Har ni satt upp nåt datum?
Inte än. Inget bröllopsdatum än.
-Vi har tänkt ut en stad. -Ja.
-Platsen. Okej. -Ja.
Man måste flyga dit.
Serverar de oxsvans där?
Jösses.
Det tror jag inte.
Vi pratar om allt, men vi har inte bestämt nåt än.
Njut av stunden, det är en magisk tid.
-Det är så roligt. Lycka till. -Tack.
Vi går vidare till ett par som valde att gå skilda vägar.
Efter en unik vändning
var det den som ställde ultimatumet som sen drog sig ur.
Ashley och Marita.
Marita, berätta.
-Har du pratat med Ashley efter det här? -Ja.
När vi bestämde oss för att gå skilda vägar
var jag förkrossad och visste inte vad jag skulle tro eller känna.
När vi kom tillbaka fortsatte hon att utnyttja mig,
så jag sparkade ut henne och sa att hon fick flytta hem till Indiana.
Jag gjorde slut, det var i maj.
Vi blev inte ihop igen efter programmet.
Hon var ledsen för att vi inte förlovade oss.
Sen åkte vi till Key West och hade det superbra...
-Vill ni veta vad som hände? Dagen efter… -Jag får inte ens prata klart.
…bad jag producenten boka ett rum åt mig, för jag var så ledsen.
Du bad om min pappas välsignelse, men sen friade du inte.
-Jag var förkrossad. Jag var kär i dig. -Ja, samma här.
-Jag har under ett års tid… -Du packade och ville åka till Keys.
"Vi struntar i programmet. Det var bara ett spel."
"Det kvittar, jag älskar ju dig." Det kallas gaslighting.
Nej, men jag var inte mig själv fullt ut med alla kameror runt omkring.
Det är sån jag är.
-Jag är inte sån att jag… -Jag vet vem du är.
Vi kan prata om att morfar var döende.
Jag var hemma i Kalifornien,
och då var hon där otrogen mot mig.
-Var ni ihop då? -Nej.
-Jo, det var vi. -Hon får ju dejta.
Om ni inte är ihop får hon göra vad hon vill.
-Var ni ihop? -Jag väntar tills du ger mig ordet.
Jag vet inte varför du styr samtalet. Det har inget med dig att göra.
-Var du ihop med Ashley eller inte? -Ja.
Hur många gånger har du varit otrogen? Jag kan namnge fem.
-Jag har alltid visat dig respekt. -Jag hatar dig. Hoppas att du vet det.
-Men oj… -Det funkar inte.
Min mormor är döende nu, så att du vet.
Jag bryr mig inte! Du brydde dig inte heller.
-Du var otrogen mot mig. -Andas.
Nu lugnar vi ner oss.
Ja, stick.
-Marita… -Så oförskämd…
Kom, vi drar.
Hon kommer att… Jag får inte ens ta farväl av henne.
Jag måste gå dit.
-Får jag krama dig? -Ja. Tack.
Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig.
Det är utsatt läge, och ni är så ärliga.
Det är mycket känslor och alla har sitt perspektiv.
Även om ni inte är överens vill jag ge er möjligheten att berätta hur ni känner.
Det vill jag även erbjuda Ashley när hon kommer tillbaka.
Det är inget fel på dig.
-Jag älskar henne så mycket. -Jag vet.
Du har det jättetufft nu.
Du har det jättetufft.
Jag beklagar det med din mormor eller morfar.
Båda två. Tack.
Men det gäller även hennes, och det där var inte schyst.
Jag var inte otrogen medan hennes morfar dog.
Det har inte jag heller varit. Jag fattar hur du menar.
Ta det lugnt.
Okej.
-Du förtjänar inte det där. -Alltså…
Hon var helt…
-Jag vet. -Jag visste att hon skulle göra så här.
Det här är en väldigt laddad stund
och jag hoppas att jag kan hjälpa er på bästa sätt.
Jag bryr mig verkligen om hur ni känner.
Förlåt.
Det var inte min mening, så jag ber om ursäkt.
Bra att ni kom tillbaka. Hur känns det, Ashley?
Inget vidare.
Det sårar att höra Marita skrika nåt sånt, för vi har pratat om det…
Jag har tagit på mig ansvaret för de gånger jag har gjort fel,
och det känns bara så konstigt,
jag skulle aldrig kunna skrika att jag hatar henne.
Det gör jag inte.
De månader då vi inte hördes, och hon blockade mig,
satt jag hemma och storgrät, men sen kom jag till en punkt
då allt vände och jag förstod mitt eget värde.
Så att sitta här nu… Jag var rädd att det skulle bli så här
för vi har inte pratat om det ordentligt.
Jag förstår att det är mycket känslor, men vi återvänder till Miami.
Marita, jag vill veta hur du tänkte när du fick höra
att Ashley tog tillbaka sitt ultimatum. Hur kände du då?
Jag visste inte att Bridget, Ashley och Kyle hade talats vid.
Det sårade mig.
Jag visste inte att ni hade övertalat Ashley att dra tillbaka ultimatumet.
Det gillade jag inte.
När jag såg avsnitten
kändes det inte som att du försökte så särskilt mycket,
och det sa du också.
Kärleken fanns där.
Ashley älskade dig jättemycket.
Det gör hon säkert fortfarande.
Vi övertalade henne inte att dra tillbaka ultimatumet.
Så var det inte alls. Vi pratade ofta om
på vilket sätt Ashley behövde och ville utvecklas,
och vad hon jobbade med.
Det jag sa om att dra tillbaka mitt ultimatum
handlade om att vi hade en tuff första vecka och tjafsade.
Jag grät massor över tanken på att förlora dig.
Vi hade det toppen ihop.
Jag blir så ledsen.
Det är tufft.
Jag har förlorat min bästa vän.
Förlåt.
Hur känns det att få höra det?
Jag håller ju med.
Jag kommer aldrig att glömma vår relation.
Vi hade många fina stunder,
och jag var verkligen jättekär i dig.
Tror du att det finns nån chans att ni kan försonas?
Jag hoppas ju det, och att vi ska kunna prata.
Jag tänker mycket på henne.
Hon kommer alltid att vara viktig för mig.
För min del kommer det att krävas en del tid
med tanke på hur det tog slut,
för jag blev helt förkrossad av det du gjorde mot mig.
Tack för att ni delar med er.
Det känns bra att ni fick säga några saker här
som förhoppningsvis kan bidra till läkningen
eller att ni förstår varann bättre.
Då så.
Vi går vidare till Mel och Marie.
Jag ser ju att ni sitter på varsin sida av rummet.
Ni sitter inte tillsammans, och så var det inte alls senast.
Mel, kan du berätta om din och Maries relation?
Den existerar inte.
Punkt.
Vad hände?
Jag vill fråga en sak först.
Dayna…
Du pratade mycket om hur ovärderlig Mel var för dig.
Hade du och Mel ihop det
innan ni satt bredvid mig och pratade?
-Ja, vi hade kyssts innan cocktailpartyt. -Mer än så?
Efter det första cocktailpartyt gick vi längre.
-Efter cocktailpartyt... -Ja, det var jobbigt att se.
Det var jättetufft att se hur jobbigt du hade det.
Jag har såna skuldkänslor…
Att inte berätta om det för dig…
Jag rättfärdigade det för mig själv.
Jag intalade mig själv att det inte var min sak,
och det var fel av mig att tro, efter allt som hade hänt,
att det skulle funka att vara vänner… Det var inte schyst mot dig.
-Jag ber verkligen om ursäkt. -Okej.
Fortsätt.
-Jag minns inte vad vi pratade om. -Vad som hände med oss.
Du vill inte vara med mig längre.
Är det så?
Jag gjorde ju slut.
Innan det sändes, ironiskt nog.
Annars hade det blivit pinsamt.
När gjorde du slut?
Ett par månader efter att vi hade kommit hem.
Jag försökte göra mer på egen hand.
Jag satte upp tydligare gränser.
Jag ville inte hålla på med foodtrucken lika mycket.
Jag visste att den jag sagt ja till kände starka tvivel.
Jag vet att du inte kan få barn.
-Visste du inte det? -Okej.
-Jag har känt dig typ hela ditt liv. -Berätta mer.
När jag fick veta att du hade lupus, tror du inte att jag tog reda på allt då?
-Vart tog alla lupusböcker vägen? -Berätta mer.
-Vi tjafsar inte, Mel. Vi pratar. -Jag pratar ju.
Jaså? Det låter som att du tjafsar.
-"Berätta mer." -Det är så jag pratar. Har du glömt det?
Okej.
Nu när jag är lite irriterad... Varför gjorde du brysselkål?
-Vad spelar det för roll? -Gillade du brysselkålen, Dayna?
Jag förstår inte vad det spelar för roll.
Har du sett programmet? Minns du att hon lagade brysselkål till dig?
-Ja, men… -Jag ska strax förklara. Gillade du dem?
Ja.
Snälla Marie, sluta.
-Det är bara så urbota dumt att du… -Det är det inte alls.
-"Urbota dumt", allvarligt? -Det är brysselkål.
Vem lärde dig att laga dem?
-Du har inte lärt mig nåt. -Knasigt!
-Lite lustigt. -Fint.
Vem sköter om foodtrucken nu?
Det gör jag.
Det funkar fint.
Du behöver inte mig.
Men jag vill prata lite med Haley.
På ett av cocktailpartyna pratade du med Marie
och berättade att Dayna och Mel hade kommit nära varann
och att du hade bevis på det.
-Var Spotifyspellistan beviset? -Ja.
Okej.
Vi tar en titt på utredningen som ledde fram till bevisningen.
Båda era konton kom upp, och det var bara en massa sexlåtar.
En sexspelista? Vad är det för bevis?
Hur hamnade Spotify på teven?
Det är en privat spellista som bara Mel och Dayna har,
den hette "Tre veckor" med en regnbågsemoji och ringemoji.
Det är inget bevis. Det är väl bra låtar, bara.
De kanske ville spela dem.
Det fanns en del sexlåtar där,
och de har spelats vid märkliga tider på natten.
Man städar inte medan man lyssnar på knullmusik.
Det är en spellista. Kom igen.
Det är en jävla spellista. Tagga ner.
Har ni nån sexspellista?
-Så det har ni? -Ja, det måste man ha.
Dayna sa: "Magan vill att jag skaffar Spotify."
Men hon skaffade det för min skull.
-Ledsen för det. -Jäklar.
-Det är lugnt. -Jösses.
-Jag vill veta mer om spellistan. -Det känns bra att vara singel nu.
-Jag vill höra den. -Det var inga sexlåtar.
-En deppig sexspellista i så fall. -Verkligen.
Verkligen, för det var bara låtar om hjärtesorg.
Det var inte alls… Det fanns inga såna låtar där alls.
Att säga att en spellista är bevis för att folk gör nåt…
Det handlade inte om dig, och det är inte klokt.
Du borde ha ägnat dig åt dina problem.
Men gjorde ni nåt eller inte?
Det var Magan som kallade det för bevis. Det var nog fel ord.
Jag borde inte ha upprepat det.
För det var det inte.
Du sa inget på partyt om vad ni höll på med.
Alla visste ju, men ni sa inget.
-Inte du heller. -Jag sa det till Pilar.
Vad bra, men ingen annan hade ju med det att göra.
Men om jag har de misstankarna så bör jag berätta det för min vän.
Det känns orättvist mot Haley.
Vad det än handlar om,
så var det nåt som hände. Punkt slut.
På det där cocktailpartyt så sa inte Haley att Mel och Dayna hade sex.
Sex kan definieras på olika sätt.
Vi tar en titt på vad ni anser vara sex.
-Men gud. -Herregud.
Folk definierar sex på olika sätt.
Att kela.
Det kan vara sex.
Frågar man ett heterosexuellt par så är det ju… Du vet.
Så är det.
För lesbiska och queerpersoner omfattar det så mycket mer.
Du ska veta…
Om du pillar på hennes fitta, det är sex för vissa.
Du slickar mig och jag dig.
Klart. God natt.
All form av penetrering.
Att stoppa upp nåt, det kan vara sex.
Ska den vara som en baguette, typ?
Sluta!
Man får använda munnen, fingrarna… Man får ta till allt.
Det får inte bli för grafiskt.
För mig är sex oral njutning.
På det sättet har inte Mel och jag haft sex.
Vi har inte tagit på varann eller nåt sånt.
Sex är olika för alla, så…
Det jag anser är sex kanske inte du gör.
Säg inte så.
Att röra varann, det är att vara intim. Punkt slut.
Sen ljuger hon bara för att sex skulle vara svårt att definiera.
Mel, har du och Dayna haft sex per definition?
-Enligt vems definition? -Din.
Ingen har med det att göra.
Jag är så trött på att folk anser att det är det.
Det här nåt mellan mig och Mel, och dem vi delar våra liv med.
Vi hade inte sex.
Det hände saker mellan oss, de får fråga om det om de vill.
Magan och jag har pratat om det. Andra ska fan inte lägga sig i.
Okej.
Mel, under ditt och Daynas proväktenskap
frågade Marie i bilen om du hade haft sex med Dayna.
Nu rensar vi luften.
Anser du att du ljög för henne då?
När jag sa att vi inte alls hade varit intima då ljög jag.
Men om man går djupare in på det vi har pratat om,
hur det ska definieras och så, då anser jag inte det.
Jag vill inte säga att jag använde ett kryphål,
men vi hade inte haft sex, vi hade inte gått så långt.
Men att säga att ingenting hade hänt, då svarar jag ja.
Magan, du hade väldigt svårt att hantera det som hände mellan Dayna och Mel.
Hur känns det nu i efterhand?
Jag ska vara helt ärlig…
När Dayna och är tillsammans skapas en speciell energi.
När hon och Mel var tillsammans skapades en annan typ av energi.
Jag upplevde också en annan energi när jag var med Haley.
Vi gav oss hän båda två.
Vi lärde oss hur vi kunde bli en bättre partner och vad vi själva behöver.
Härligt att höra.
Mel, har du hört av dig till Dayna efter ultimatumdagen?
Det har jag inte.
Hon hörde av sig till mig.
Varför gjorde du det, Dayna?
Jag försökte ringa på Facetime, men hon svarade inte.
Då skickade jag ett meddelande istället, men hon ignorerade mig i typ två månader.
Då hörde hon av sig och tackade för att jag skrivit.
"Allt är lugnt." Det var inte mer med det.
-Ni gjorde likadana tatueringar. -Ja.
Vad betyder de för er nu?
Vi visste ju att risken var stor att vi efter det här
inte skulle ses mer.
Så tanken var nog att vi åtminstone skulle ha tatueringarna.
Alla här inne som kom sin provhustru nära tror jag kan relatera till det.
För mig var det det tatueringen stod för.
Det hade kanske räckt med en hennatatuering.
Men tanken bakom ångrar jag inte.
Jag tar inte tillbaka idén om
att ha en meningsfull symbol som representerar det.
Med Dayna kände jag ibland att vi tävlade om att vara dummast.
Vem kan fatta sämst beslut? Och båda ville köra.
Vi kände att vi fattade dumma beslut som vi skulle få ångra.
Varför tyckte vi att det där var en bra idé?
Så jag vet inte... Vi sa ofta att vi var så lika.
Jag ser det som en symbol för…
Inte våra dåliga sidor, men våra oansvariga sidor.
Vi eggade på varann.
-Har du nåt att säga Mel, Marie? -Nej.
Vill du säga nåt till Marie, Mel?
Nej.
Okej. Tack för att ni har delat med er här idag.
The Ultimatum kan vara väldigt tufft.
Den här säsongen verkade ni alla tanka trygghet på ett speciellt ställe.
I kärleken till era pälsklingar.
Vi tar en titt.
-Är Bentley gay? -Jag tror det.
Sådan mor, sådan son.
Den jag ska leva med måste acceptera att han är som ett barn för mig.
Hon ger honom mer uppmärksamhet. Jag är ju också här.
Om hon ger min filt till honom. Då fryser ju jag.
Min kanin Bello är min son.
Bello!
Vi sitter ihop.
Du får lite manikyr.
Han är en riktig myskanin.
Mina katter är viktiga för mig.
Beth!
Jag gillar inte när du säger så.
Hon är besatt av sina katter.
Men den är ju söt.
Bli inte svartsjuk på vår kärlek.
Kardan, Duke.
Bortsett från min pappa och min bror är han den tredje killen jag älskat.
Visst är han snygg?
Hejsan.
Jag har katter, som inte betyder nåt för många,
men jag har ju en familj.
Det kanske inte är samma sak, men man kan bilda sin egen familj.
Det blir intressant att ha Duke här, när han ska bo med katter.
Hej!
-Okej, sluta. -Hur tänkte du nu?
Gayregel nummer ett är att kissen alltid vinner.
Vi går vidare till paret som färgar allt med sin egen stil,
och likaså deras kärlekshistoria. Kyle och Bridget, berätta.
-Hur mår ni? -Jag är gravid.
-Nej, det har vi inte råd med. -Vi har det bra, vi är förlovade.
Vi bor ihop.
-Hur har ni haft det? -Toppen.
Jag tvekade nog eftersom vi hade det så bra.
Jag ville inte förstöra nåt.
Jag har alltid gått snabbt fram, och i vår relation…
Vi blev ihop snabbt, men vi väntade länge innan vi flyttade ihop.
-Det är nog bra. -Ja.
Vad har ni upptäckt hos varann nu när ni bor ihop som ni gillar eller inte?
-Är det nåt? -Vi är ganska sega båda två.
-Ja, vi är väldigt lika. -Ja.
-Det blir lite stökigt. -Ja.
Bridget är inte… Hon lämnar väldigt mycket framme.
Det blir svårt när ingen av oss säger att vi måste städa.
Vi tänker att vi ska städa, men så gör vi inte det.
Jag kan hitta Bridget i sängen. "Men du skulle väl…"
Jag skulle städa, ja.
-Jag lagar mat åt henne. -Det pratade ju vi om.
-Pilar lärde mig det. -Ni lever tillsammans.
På söndagar stänger vi av, lagar mat och pratar om veckan.
Jag tycker bara ännu mer om Bridget nu.
Hon är så himla konstig. Hon bara…
När det kommer kråkor på besök, då försöker hon locka upp dem på altanen.
-De gillar cashewnötter, inte jordnötter. -Hon går runt där ute och letar efter dem.
Kråktanten.
Det var underbart att höra.
Det var underbart att bo med Bridget. Hon är så rolig.
Verkligen.
-Vi har aldrig tråkigt, det är bra. -Toppen.
Du sa att du inte trodde att det skulle kännas annorlunda.
Känns det annorlunda att vara förlovad?
Vår relation förändrades av det här.
Vår kärlek har blivit djupare
eftersom vi har behövt hantera nya utmaningar.
Precis.
Vad var det som fick dig att vilja ta nästa steg?
För mig har det alltid handlat om att jag inte fattar grejen med äktenskap,
varför man ska göra det.
Under proväktenskapet ville jag lära mig hur andra känner,
för att kanske kunna förstå.
Det hjälpte ju, men i slutändan…
Det här betyder mycket för den jag älskar och vill leva mitt liv med.
Så varför omfamnar jag inte det?
Ångrar du att du knuffade Pilar åt Kyles håll?
Nej, Kyle är en väldigt speciell person
och jag ville att hon skulle få ett proväktenskap med nån
som förstod sig på henne och värdesatte henne.
Eftersom det här är vår första stadiga relation,
så ville jag att Kyle skulle uppleva det med nån annan
för att vara trygg i att hon vill ha mig.
Det var inte på grund av mig de valde varandra. Vi pratade bara om det.
-Du behövde inte välja åt mig. -Nej, så var det inte.
Det var underbart att få träffa dina föräldrar, Kyle.
De utstrålande så mycket kärlek.
Hur har din mamma format din syn på kärlek och äktenskap?
Mina föräldrar respekterar verkligen varann.
Mamma tar ju mest plats, men pappa är…
Han är så stolt över henne, och så glad över att få vara med henne.
-De har humor båda två. -Ja, och de har roligt tillsammans.
De tar inte saker på för stort allvar.
Vi ska få några visdomsord från Kyles mamma.
Jag har alltid varit så tacksam för att Bridget
finns i Kyles liv.
De blir bättre som människor när de är tillsammans.
Precis som i Wicked-låten.
"När jag lärde känna dig förändrades jag för alltid."
Älska varann.
Lägg märke till alla fantastiska egenheter.
Hedra varann.
Och gör världen till en bättre plats.
Vilken klyscha…
Det är mitt huvudsakliga råd.
-Vad gullig hon är! -Heja henne.
-Hon är så fin. -Vi smälter.
Vårt samtal kommer jag för alltid att bära med mig.
Jag har alltid föreställt mig nåt med mina föräldrar…
Att vi ska prata, att de ska komma till insikt, be om ursäkt…
Men jag har insett att jag bara styr mig själv.
Kanske blir det inte så, men jag kan förlåta och gå vidare.
Det kändes så självklart när hon sa det.
Så det var ett viktigt ögonblick för mig.
Att få se den resa du gjorde var inspirerande.
Det var inte enkelt, men du har kommit otroligt långt.
Jag ser ringen. Den är så vacker.
-Berätta. Hur har ni haft det? -Vi har haft det riktigt bra.
Efteråt ville Pilar också väldigt gärna ha en ring,
så jag lovade att jag skulle fria till henne inom ett år.
Det dröjde en knapp månad.
-Har ni bestämt datum? -Det har vi inte.
Men vi har börjat planera för att rymma iväg.
Det handlar mycket om hur världen ser ut just nu.
Vi kan inte vänta på att det ska kännas tryggt.
Vart vi än åker så hoppas jag att vi ska känna oss trygga.
Vi började skriva en gästlista, men det blev för jobbigt.
"Vi får vänta med det här." Men det ska bli kul.
-Jag står väl med? -Så klart.
Jag vet att familjen är viktig för dig, Pilar.
-Har du kunnat berätta om förlovningen? -Ja.
Det var jobbigt, men det viktigaste jag har lärt mig här
är att mitt egenvärde inte hänger på deras godkännande.
Vi har inte fått till det där perfekta avslutet som jag hade hoppats på,
men eftersom jag står rakryggad och tar de svåra samtalen med mina föräldrar
har dörrar öppnats som jag aldrig trodde skulle öppnas.
Jag vet inte hur bröllopet kommer att bli, men jag känner mig så fri och lycklig nu
och den kärlek vi har räcker, jag behöver inget mer.
Jag förstår precis hur du har det med familjen.
Min familj har till slut börjat förstå,
men det tog så många år för dem att…
…ens kunna ta in att jag är gay, och att jag vill leva med en kvinna.
De tvivlade under många år och jag kände mig bortstött.
Men jag satte mig själv främst och levde mitt liv.
Ge inte upp och var dig själv.
Alla omkring dig kan skatta sig lyckliga.
Tack för att du säger det.
Vi har lärt oss mycket genom det här.
Det här med att vara sig själv, som du sa, och att respektera sig själv.
Vi var på min kusins bröllop.
Det var första gången Haley var med på en släktgrej.
Jag sa liksom: "Det här är Haley."
Jag gjorde det några gånger, men det kändes så fel.
Det gick emot allt jag hade utvecklat, och jag ville inte backa i det.
Så jag sa: "Det här är min fästmö Haley."
När jag sa det och såg folk i ögonen…
Om jag bara hade sagt namnet hade de kunnat slingra sig,
men när jag sa att Haley var min fästmö så fick de se mig i ögonen:
"Trevligt att träffas. Vad fin du är!"
När man kräver det kan inte folk backa undan.
Det var stort för mig. Det är viktigt.
Respekterar du mig inte, så visst, då är det ditt problem.
Precis så är det, det är deras problem.
-Ja. -Underbart.
Som du ser det, Pilar,
vad var det som hände mellan dig och Kyle på den där nattklubben?
Vi kysstes där, och jag upplevde det som väldigt äkta.
Jag kan fortfarande känna det. Det sätt som vi såg på varann
och så mycket som vi växte…
Den där händelsen förstörde en del av vår upplevelse.
Vi hade nog blivit bra vänner.
Jag önskar att jag hade kunnat kommunicera hur jag kände på ett bättre sätt.
Jag kom dig väldigt nära,
och det var skönt att vi kom över det och fick bra stunder, men…
Jag blev så förvirrad av den kontakt vi fick…
Jag var självisk och förstår faktiskt inte hur jag tänkte.
Jag tappade kollen på vad jag gjorde där. Jag önskar att vi hade kunnat…
Vi hade absolut kemi mellan oss, men vi var där för att utvecklas.
Om du bara hade sagt det, så hade jag hållit med.
Det var ju så jag tänkte, och det var det jag försökte få fram.
Det blev ju ett djupt samtal mellan oss.
Det var ju därför vi var där, vi har verkligen utvecklats av det här.
Det känns trist att det fick så mycket fokus.
När man dejtar nån är det inte konstigt att det blir så,
men här fanns det också: "Jag vill gå härifrån med den jag älskar."
Det där att man känner av nån kemi
och "jag har aldrig träffat nån som du",
det gör att man måste fundera på hur man ska hantera det.
"Vad betyder det här för oss och vad kan vi lära oss av det?"
-Det var därför vi kom hit. -Ja, absolut.
Det förvånade mig…
En stund senare när vi hade spelat pickleball…
Att du fortfarande var närvarande.
Jag grät ju i det avsnittet, men det var nytt för mig.
Att du reagerade så och sen var du ändå kvar.
"Vi ska lösa det här." Det blev väldigt… Förlåt.
-Kyle… -Jag vill krama dig.
Jag med.
Förlåt för att det…
Det känns som att proväktenskapen slutade bra,
men sen slutade folk prata med varann.
Det är synd, men…
Pilar, du sa innan att din största rädsla var att Haley skulle bli kär i nån annan.
Vad var det jobbigaste med att se det som hände mellan Haley och Magan?
Allt var så förvirrande.
Kanske inte just att de blev kära, för den risken finns ju alltid.
Jag kände att om du ville bygga nåt med Magan
för att det ni hade var starkare än det vi hade,
så varsågod, bara jag inte framstår som ett fån.
Men hon höll fast vid att det var vi som gällde,
så jag uppfattade det som att det var nåt jag gjorde fel, nåt som saknades hos mig.
Jag hade inte prioriterat Haley och insåg inte hur jag hade åsidosatt henne.
Jag ville ta med mig det och bli bättre för henne, förstå henne bättre,
för det här visade tydligt att jag misslyckats.
Balansen mellan jobb och privatliv, att prioritera oss…
Det var en stor lärdom och en viktig vändpunkt för vår utveckling.
Nu måste jag fråga.
Hur var det att vara kär i två personer?
Du beskrev det på olika sätt, men du stod i faktiskt ett vägskäl.
Man har dåligt samvete åt båda håll.
Å ena sidan behövde jag säga till min partner sen tio år
att jag kanske hade känslor för en annan.
Men hur uttrycker man egentligen hur olika de känslorna kan vara?
Det fysiska elementet försvårar saken.
Det var en kombination som…
Det var onödigt och det är inget man kan göra ogjort,
så jag tänker inte resonera kring ånger, för det spelar ingen roll.
Det som blev viktigt för mig
var att få Pilar att känna sig trygg efter det.
För den framtid jag ville ha, förutsatt att hon ville det, var med henne.
Ja.
Det är tråkigt att det påverkade så många.
Jag inte den som vill bränna broar, men det är svårt att låta nåt…
"Det där var så viktigt i den stunden, men nu är det borta."
Och nu sitter vi här.
Okej, Dayna och Magan.
Senast vi träffades gick Magan ner på knä
och Dayna överraskade oss med ett dubbelfrieri.
Klänningen hade spruckit om jag gick ner på knä.
Det behövdes inte.
De hade behövt laga den.
Vi ska kika på hur Dayna och Magan haft det under sitt år som förlovade.
-Nu blir jag orolig. -Det här är fint.
-Är det fint? -Ja.
Du mosar mig.
Skaka, skaka!
Grattis på födelsedagen!
Jäklar…
Är planen fortfarande giftermål?
Ja, men vi har inte bestämt när.
Vi vill känna oss trygga med att det känns bra för alla i våra liv.
Hur går det med den saken? Det var ju ett problem för dig.
Ja, det var tungt när jag var i Miami.
Jag pratade i telefon med mamma och pappa en hel del den veckan.
Jag sa att jag behövde dem, och de fanns där för mig.
När vi kom hem visste vi att saker behövde förändras.
Det behövdes några försök för Dayna och mamma att förstå sig på varandra.
Men det gick.
Vi tänker att våra föräldrar ska få träffas snart.
Om man inte tar det på allvar blir man inte tagen på allvar.
Om man inte är säker tror folk inte heller att man är säker.
Med tanke på det vi gick igenom i programmet
kunde jag visa för dem att vi menar allvar.
"Jag älskar faktiskt den här människan och ni måste ge henne en chans."
Hon var med på thanksgiving i fjol och det var trevligt.
Jag har aldrig haft med mig nån på thanksgiving förut.
Det var fint. Det kändes bra.
-Känns det okej? -Ja.
-Det är… Nu börjar jag gråta. -Det är ingen fara.
Det är…
Att hon ska tro på sig själv…
…är allt jag nånsin önskat henne.
Och hon har funnit det självförtroendet tio gånger om.
Och sen märkte jag att hon dessutom…
Hon blev så modig. "Häng med hem till mamma!"
Nu var det upp till mig att fatta mod.
Nu blev det läskigt för mig.
Det är svårt att gå nånstans där man är oönskad.
-Eller missförstådd. -Ja, det med.
Nu insåg jag hur det har varit för henne, och det var kämpigt.
Och det som jag inte hade förstått var att det också krävdes mod av dem.
De var oroliga och nervösa och visste inte hur de skulle bete sig.
Det var jobbigt för alla, men alla var modiga.
De försökte verkligen.
Det är svårt att lägga sin åskådning åt sidan och vara öppen.
Nu har vi en bra relation.
Det har varit jobbigt att se programmen,
för tanken var att det skulle hjälpa oss visa att de kunde vara stolta över oss.
Att vi var normala.
Jag var ledsen för att det inte blev så,
för tanken var ju att visa att man kan vara gay och normal,
att vi kan ha ett bra förhållande och älska varandra.
Vi förväntade oss inte att det skulle bli så dramatiskt.
Vi ville ge dem en möjlighet
att se oss i ett annat ljus.
Så det är synd att det blev raka motsatsen,
vilket jag har mitt beteende att skylla för.
Det ordnar sig.
Det blev inte sagan ni ville visa upp,
men ni visade faktiskt att ni har vad som krävs för att hålla ihop.
Magan, vad hade Haley för betydelse för
att du fann ditt självförtroende och kunde dra de här gränserna?
Jag har aldrig gett mig själv utrymme att dra igång processen.
Och när jag var med Haley… Hon var väldigt bra på att lyssna,
gav mig utrymme, tog till sig det jag sa och hjälpte mig bearbeta saker,
för vi funkade verkligen precis likadant.
Jag kom till mycket klarhet med henne.
Där det blev fel var nog att jag ständigt sa till Haley att jag älskade henne.
Jag ville att hon skulle finnas i mitt liv på nåt sätt.
Jag önskar att vi inte hade gått så långt,
för Haley hade kunnat bli en så otroligt fin vän för mig.
Det var synd att det blev så, men man kan inte ändra på det som varit.
Att jag sa att jag inte var kär i dig
innebar inte att jag ville förneka all den kärlek som fanns där.
Förlåt. Jag ber om ursäkt för det.
Det var väldigt rörigt känslomässigt, men i efterhand…
-Du verkade bli sårad. -Det är klart jag blev.
Vi trodde ju att vi skulle kunna vara vänner efteråt.
Och så blev det inte.
Hela grejen blev förvriden till nåt fult som nog ingen av oss ville kännas vid.
Det som hände hände.
Jag var så orolig för att det skulle bli fientlig stämning här.
Jag är inte stolt över allt, men jag är stolt över hur vi fann varann igen.
Jag säger inte att det här året varit lätt, för det har haft sina prövningar,
men nu vet jag med säkerhet hur stabilt och bra det Haley och jag har är.
Jag är så glad över hur det blev.
Det var jobbigt att se avsnitten.
Alla här har sina skäl att vara rasande.
Alla härinne har åtminstone en anledning att vara rasande.
Jag är tacksam för att vi kan prata så här öppet med varandra
utan att det blir fientlig stämning.
För mig och Britney var det svårt, för vi tycker att ni är underbara.
Vi vill att ni kommer på vårt bröllop.
"Men hur ska vi placera dem…?"
Ja, det fattar jag. Förlåt att vi försätter er i den sitsen.
-Det har ni inte gjort. -Men ni har skött det så snyggt.
-Ni har varit så bra vänner. -Vi har inte upplevt att ni har valt sida.
Bara att vi var vän med er, och att ni var vän med flera.
Jag var så nervös.
"Kommer vi att komma överens?"
Ska vi gå ut sen?
Ska vi gå ut efteråt?
Ni messade mig för ett par dar sen. "Vad ska du göra efteråt?"
Jag hoppas att alla bara kan hålla varandra i handen.
Ja, det lutar nästan åt det.
Jag håller med.
-Ska du med, JoAnna? -Hänger du med?
Håll mig i handen. Jag bjuder på shots.
Det verkar som att ni alla har det riktigt bra.
Vilka tror ni utvecklades mest av det här och vilka tror ni har mer att jobba med?
Jag kan säga att jag har mycket att jobba med.
Att se mig själv i programmet var plågsamt.
Jag trodde att jag kände mig själv, men inser att jag inte har gjort det.
Jag är faktiskt tacksam för den här referenspunkten för vad jag kan förbättra.
Det är sällan man får betrakta sig själv så.
Jag tycker att du har utvecklats mest.
När man ser hur du är, du är så annorlunda.
Du förbiser det, och det är jätteviktigt. Du ska vara stolt över dig själv.
-Jag älskar dig. -Jag är stolt.
Jag tror att alla kan fortsätta att utvecklas.
Det handlar inte om vem som har gjort det och inte.
Den viktigaste frågan är vem som kan utvecklas.
Alla.
Ett stort tack för att ni kom hit idag.
Det har varit så härligt att få se
hur långt ni har kommit sen vårt första möte.
Kör hårt!
JoAnna, innan vi slutar måste jag säga att du får för lite kredd.
Det tror jag att alla håller med om.
Du är en fantastisk programledare och du finns där för oss.
Du är en heterosexuell kvinna,
men det överbryggar gapet till det vi får uppleva från andra
som kanske inte ser på oss på samma sätt.
Din kärlek och medkänsla får oss att känna oss sedda.
Jag glömmer aldrig det du sa till Pilar första kvällen.
-Det betydde mycket. -Det betydde massor för oss.
Mina föräldrar reagerade på att du är hetero.
Och jag bara… "Ja, och om hon kan stötta oss i det här…"
Det är inte ens nåt vi behöver, men om du kan stötta oss i det här
så ser jag det som att du är den bro som saknas.
Du är den bron för oss, så tack.
Det var stort.
Jag står på er sida och jag tror verkligen på kärleken.
Det är väldigt viktigt att hylla all form av kärlek.
Tack så mycket. Ni anar inte hur mycket det betyder för mig.
Vi älskar dig, Jo.
Det viktigaste är ändå er upplevelse.
Jag vet att den inte har varit perfekt, och det är kämpigt.
Men omge er med dem som tar hand om er, och bland dem finns jag.
-Du ska viga oss. -Det ska jag.
Vi har också nåt väldigt spännande att berätta för er
och alla där hemma.
VILL DU GIFTA DIG ELLER GÅ VIDARE?
Ni kan nu uppleva samma laddade dramatik och sätta er egen kärlek på prov.
Bara på Netflix Games för iOS och Android: The Ultimatum: Choices.
Tack för ert förtroende och leve kärleken.
-Får jag en kram? -Ja!
Jaså, alla ska ha kramar?
-Du får en av mig. -Jag är inte fysisk av mig.
Ni är fantastiska.
Undertexter: Martina Nordkvist