Downloaded from YTS.MX
A CSODÁLATOS PANZIÓ
Official YIFY movies site: YTS.MX
UTAT TRACEY-VEL VÁJSZ
VÁR A KALAND
BOLDOG KARÁCSONYT KELLEMES ÜNNEPEKET
LUXE VOYAGE TELELJEN A MELEGBEN!
LUXE VOYAGE FIGYELEM, TELELŐK!
ÚJ VIDEÓ! UTAT TRACEY-VEL VÁJSZ...
UTAT TRACEY-VEL VÁJSZ
Frohe Weihnachten, azaz boldog karácsonyt! Sziasztok! Tracey Wise vagyok.
A meghitt amerikai karácsonyozás előtt elutaztam a svájci Vierwaldstätti-tóhoz.
Itt lehet síelni és gyönyörködni a svájci Alpokban,
de a városban maradva ihatunk igazi svájci forralt bort is.
Ha borzasztó az idő odakint, Svájcban is bekuckózhatunk karácsonyozni.
És ne feledd: többet utazhatsz, ha Utat Tracey-vel vájsz.
NEM FOGADOTT HÍVÁS HANGÜZENET
Szia, Trace! Nem értelek el.
Elmaradt az utolsó párizsi mítingem, így előbb megyek vissza.
Szóval igen, elutazhatunk valahová. Nyugodtan vesd be magad!
Amúgy itt van Chloe, a kolléganőm.
Valami „Michelle rúton” kéne most lennem,
de tuti, hogy eltévedtem.
Majd beszélünk.
ISTEN HOZTA A SILVER PEAK PANZIÓBAN KIADÓ SZOBÁK
Frohe Weihnachten, azaz boldog karácsonyt! Sziasztok! Tracey Wise vagyok.
A meghitt amerikai karácsonyozás előtt elutaztam a svájci Vierwaldstätti-tóhoz.
Itt lehet síelni és gyönyörködni a svájci Alpokban,
de a városban maradva ihatunk igazi svájci forralt bort is.
Anya, Barb néni, mutatnék valamit.
Ha borzasztó az idő odakint, Svájcban is bekuckózhatunk karácsonyozni.
- És ne feledd: többet utazhatsz, ha... - Utat Tracey-vel vájsz.
Ez a szlogenje. Értitek? Mert Tracey Wise a neve.
Igen.
Aranyos, de ezt miért mutattad meg nekünk?
Eljöhetne kritikát írni a panzióról.
Szerinted egy híres kéjutazó majd eljön Silver Peakbe?
Igen, Barb néni, miért ne? Járt már Fidzsin,
Phoenixben, Montrealban, Arizonában.
Miért ne jöhetne karácsonykor ide?
De, Graham, mi a célod ezzel?
- Fizető vendégek kellenek, nem bloggerek. - Pontosan, anya. Érted?
Ez az első karácsony, amióta megnyílt a Park View Hotel,
és nulla vendégünk van.
Hahó!
Ugyan, Barb, te is ebben a házban születtél, mint én.
Testvérek vagyunk, nem rémlik?
Azt mondom, ha a követőinek csak néhány százaléka idejönne,
már az sokat számítana.
Követőim, akik azt hiszik, fényűző életet élek:
a mézeskalács házamat én is magamnak dekorálom,
miközben a pasim táblázatokat tölt ki mellettem.
De örülni kell a meghitt közös estéknek, amikor megadatik.
És a következő utamig ne feledd: többet utazhatsz, ha Utat Tracey-vel vájsz.
Romantikus hétvége.
Meghívjuk Tracey-t és a barátját egy romantikus hétvégére.
Forró csoki a tűz mellett, esti séta a hóban,
gyertyafényes vacsora kettesben.
Igen!
Ez jó ötlet.
Írok neki.
Kérdezd meg, nincs-e egy szingli barátnője Grahamnek!
BÉKE
SILVER PEAK PANZIÓ
„Kedves Tracey! Meghívjuk önt és Markot egy romantikus hétvégére a panziónkba.”
SILVER PEAK PANZIÓ SILVER PEAK, VERMONT
Megyek!
Szóval hová utazol legközelebb?
Nem fogod elhinni. Meghívtak a vermonti Silver Peakbe egy gyönyörű panzióba.
Ezt látnod kell.
A két tulaj, Sarah és Graham Cooper meghívása a hétvégére szól, két főre.
Ez a sors keze, mert Markkal épp arról beszéltünk hangüzenetek formájában,
hogy szánjuk egymásra ezt a karácsonyt.
Jaj, Annie, ne csináld ezt!
Mit? Vermontba mész a fúziós és akvizíciós Markkal.
- Ez szuper. - Mikor fogadod már el?
Több mint egy éve a pasim.
De amit személyesen együtt töltöttetek, az csak három hónap volt.
Szerintem több volt az.
Csak aggódom, hogy inkább egy álomkép vonz, mint konkrétan Mark.
Ez mégis mit jelent?
Papíron? Hogy tökéletes.
Jóképű, tanult, jó munkája van, ami miatt sokat utazik, így ezt megérti nálad is.
Igen, és rendes pasi.
Rendes pasi, de elég annyi, hogy rendes?
Azt szeretném, hogy izgatott, lelkes, igazán szerelmes legyél,
hogy csodálatos kapcsolatod legyen, ne csak egy „rendes”.
És mi van, ha leginkább csak a sok törzsutaspont közös bennetek?
Oké, elmondtam, amit akartam.
Ha Mark az igazi, én támogatlak. Csak azt szeretném, ha boldog lennél.
- Tudod, ugye? - Persze. Fantasztikus barát vagy.
- És angyali kislányod van. - Akkor angyali, amikor alszik.
Vagyis mindig.
Tényleg jó alvó.
Amikor a munkahelyünk az otthonunk, nehéz abbahagyni a munkát, igaz?
Ja. Én úgy gondolom, ha Tracey megszáll nálunk, ez lesz a szobája,
és akkor legyen tökéletes. Ezek a zárak meg igen szeszélyesek.
Szívem, remélem, tudod, milyen nagyra értékelem,
hogy annyi mindent feláldoztál a panzió fennmaradásáért.
Nélküled nem ment volna.
Apád nagyon büszke lenne rád.
Hát, ne aggódj, újra felfuttatjuk a panziót.
Amúgy sem akar mindenki egy vadonatúj, modern, első osztályú hotelben megszállni.
Lehet, hogy a Park View mindegyik szobájában van jacuzzi,
de van olyan bodzás sütijük és mézes vajuk, mint nekem?
- Nincsen. - Nincsen.
- Nincs. - Nincs.
Van a konyhában?
- Igen, van. - Most is?
- Vaj is? - Igen.
Tökéletes.
Ismeretlen szám.
- Vajon ki hívhat? - Derítsük ki!
Annie!
Annie? Elnézést kérek!
Én Tracey Wise-t keresem.
Igen, én vagyok az. Jó napot! Ön pedig?
Bocsánat, biztos azon töpreng, ki ez az ismeretlen ipse.
Sam Phillips vagyok, a Luxe Voyage Magazin vezérigazgatója.
- A Luxe Voyage Magaziné? - Tracey minden számát megvette.
Nem mind a 276-ot. Az ünnepi kiadásokat nehéz beszerezni.
Örülök, hogy Luxe Voyage-rajongó, mert én pedig magáért rajongok.
Elnézést, mindjárt szállok fel a gépemre.
Azért hívtam, mert szeretnék felajánlani...
Mondjuk úgy, hogy felkérném egy próbacikk megírására.
Sam, ez... Ez fantasztikus lehetőség.
Átküldöm az opciókat. Szóljon, melyik legyen, mi foglalunk szobát,
ön ír egy cikket, és ha olyan jó lesz, mint várom, felvesszük.
Ez a mi kontónkra ötcsillagos szállodákat, nemzetközi utakat,
heti vezércikket és versenyképes fizetést jelent.
Na mit mond?
Hát igent.
Pompás. Akkor hamarosan beszélünk.
Oké, remek. És, Sam, ha megkérdezhetem: most hová tart?
Egy Rovaniemi nevű finnországi kisvárosba. Az északi sarkkör közelébe.
A finnek szerint ez a Mikulás igazi otthona.
Az északi fény bámulatos.
A megannyi hely egyike, ahová elutazhat egy nap.
Küldöm az e-mailt. Viszhall!
- Ez tényleg megtörtént? - Tényleg.
- Hová fog küldeni? - Megnézem az e-mailjeimet.
Oké.
Megvan. Rendben. „Kedves Ms. Wise,
néhány szálloda, melyek értékelésre várnak:
Fairfax, Virginia;
Allentown, Pennsylvania;
Columbus, Ohio.”
Nyilván az első utad nem a Mikulás házához vezet. Ez normális.
„Fort Lauderdale, Florida.”
Hű! Jó, ott végül is meleg van.
Na ne! Mi van? Nem hiába beszéltünk a sors kezéről.
Az utolsó a listán a Park View Hotel a vermonti Silver Peakben.
Nem összeférhetetlenség, ha egyszerre két helyet értékelek egy városban?
Nem volt szó kizárólagossági nyilatkozatról,
szóval csak kezdj a Park View-ban, aztán menj át a panzióba!
Ez nem összeférhetetlenség, csak praktikusság.
Még szép, hogy az!
Légyszi!
Oké, Marcus, meghoztam a szendvicsedet.
És újratöltsem a kávédat, vagy...?
Helló! Jennie vagyok, isten hozott a Max'sben!
Mit adhatok?
Egy kávét akartam, de azért rákérdezek: mi a heti turmixajánlat?
Mézeskalácsos van, a tetején sütimorzsával.
- Ez jobban hangzik a kávénál. - Okos döntés.
Megérkeztem Silver Peakbe.
Megálltam egy elragadó bisztrónál,
most iszom egy mézeskalácsos turmixot,
aztán jöhet a Park View.
Rossz szakmát választottam.
Parancsolj.
- Köszi. - Nincs mit.
- Szia! - Szióka!
Jaj, nem...
Bocs, ő a férjem. Nem így köszöntök minden vendéget.
Ajánlom is!
Dan, ő itt...
- Tracey. Szia! - Szia!
- Átutazóban? - Ez nem ritkaság.
Igazából látogatóban.
Remélem, nem a sznob Park View Hotelben szállsz meg.
- Hát... - Kicsim, ott száll meg, ahol akar.
A panzió tulajdonosai a barátaink, így nyilván elfogultak vagyunk.
- Igen. Graham mintha a bátyám lenne. - Graham Cooper?
- Igen. - Ismered?
- Azt nem mondanám. - Ki ismer?
Jaj, én...
Hoppsz.
Úgy sajnálom!
Tracey!
- Graham? - Igen.
- Ismeritek egymást? - Nem. Azt hittem, idősebb vagy.
- Talán olyasmit mondtam? - Nem, csak azt...
Az üzenetben az volt az aláírás, hogy „Sarah és Graham”, így azt hittem...
- Sarah az édesanyám. - Lemaradtam.
- Mégis ismeritek egymást. - Igen.
Nem. Csak a neten keresztül.
Ő Tracey Wise. Utazási blogger. Kritikát ír a panzióról.
Ó, Tracey! Te vagy az a Tracey. „Többet utazhatsz, ha Utat Tracey-vel vájsz.”
- Igen. - Ő az.
Akkor nem a Park View-ban szállsz meg. Szörnyű az a hely.
- Én... - A bisztrót megtaláltad.
És megkóstoltad a város legjobb turmixát, úgyhogy ez a napirendi pont már kilőve.
Ne haragudj!
- Semmi gond. - Tracey, hozok egy másikat.
- Graham, kávét? - Kérek.
A turmixból jöhet még egy.
Szóval hamarabb érkeztél.
Igen, de...
- Repülővel jöttél? - Igen, de...
Telefonálok, aztán segítek a csomagokkal, és elviszlek a panzióba, oké?
De én... Graham!
Nagyon odateszi magát miattad, Tracey.
- Ez jár, ha valaki menő utazási blogger. - Nem vagyok olyan menő.
Jól van.
Silver Peak Panzió.
Anya, itt van Tracey Wise.
- Hol? - Hát itt.
Segítene, ha tudnám, te hol vagy.
A bisztróban, és itt van Tracey is.
Csak napok múlva vártuk. Még nem vagyunk készen.
Megjött a blogger?
- Akkor iparkodjatok! - Mondani könnyű.
- Oké. - Oké.
- Ez az igazi vidámság.
Jól van, már itt is van.
Te nem kapsz turmixot.
Dr. Stone járt itt korábban.
Elfelejtetted mondani, hogy magas a koleszterinszinted.
Semmi gond. Csak egy átlagos vendég, igaz?
Félhíres, befolyásos vendég
a pasijával.
Mi van?
Tényleg. Hol a pasija?
Tracey, egy szép szoba vár a panzióban. Szerintem tetszeni fog.
Egész biztos.
És hol van a barátod? Megvárjuk?
- Mark? - Van barátod?
Igen, anya említette, hogy egy romantikus hétvégére jöttök.
Igen, így van.
Igen, csak dolgoznia kell, így csupán pár nap múlva tud jönni,
ezért néhány éjszakával többet töltenék itt.
Semmi gond, szabad a szoba.
Ez a probléma errefelé.
- Mehetünk? - Igen, persze. Menjünk!
- Köszönöm a... - Nagyon szépen köszönöm.
Örültem a találkozásnak.
- Szintén. - Én is nagyon örültem.
- Remélem, még összefutunk. - Írjátok a számlámhoz! Kösz. Csak utánad.
- Ez érdekes lesz. - Igen.
- Daniel Wilson! - Mi az?
ISTEN HOZTA A SILVER PEAK PANZIÓBAN KIADÓ SZOBÁK
Kiveszem.
Kérlek, hadd hozzam én!
- Köszönöm. - Szívesen.
Gyorsan elintézek egy hívást, aztán megyek.
- Rendben. - Oké.
Szia, Trace! Mi újság?
Mark?
Már pakolsz. Ez szuper,
mivel én épp...
Összekuszálódtak a dolgok, és már a panziónál vagyok,
de nem gond, csak változott a terv.
Csupán két főről van szó. Mennyi pékárura lehet szükség?
Egyesek muffinpártiak, én csak ezt mondom.
- Én meg a nővéred vagyok, és bölcsebb is. - Ne becsüld le a sütidet, mennyei.
- Hol van Tracey? - Elvesztetted őket útközben?
Nyugi! Csak elintéz egy hívást, oké? És egyébként egyedül van. Egyelőre.
A barátja később csatlakozik.
Ő pedig előbb jött. Vagy elnéztem a dátumokat?
- Jól kezdődik, mi? - Sarah, minden rendben lesz.
Te mondogatod, hogy süssek muffint. Telebeszéled a fejemet.
Ha megjössz, átmegyek a hotelbe, de esetleg holnapra már ide tudsz érni?
Mark?
Nem a vermonti úthoz csomagolok.
- Oké, és mit gondolsz, hogy...? - Tracey, figyelj...
Van pár elvarratlan szál ebben az ügyletben, és most...
Visszamegyek Párizsba.
De...
csak most értél vissza.
Sokat agyaltam ezen és azon, milyen nehéz összeegyeztetnünk az időbeosztásunkat,
meg egyáltalán együtt lenni.
Hát, igen.
Ezért szerveztem az utat, hogy újra egymásra találjunk.
De épp ez a gond: mi lesz karácsony után?
Hogy érted?
Ha el kell mennem egy újabb nagy üzlet miatt,
te pedig távoli helyekre utazol.
- Főleg az új munkád kapcsán. - Még meg sem kaptam.
És nem is tudom, hogy ez olyan sok mindenen változtatna-e...
Ráadásul mindig úgy érzem, untatlak, ha a munkámról beszélek.
Nem, dehogyis.
Ugyan! Nem izgat az értékcsökkenés,
a pénzzé tett eszközök vagy a vezetőség általi felvásárlások.
Ne haragudj, ha nem mutattam érdeklődést, de...
Nézd, Mark, nem tudtam, hogy ez zavar téged.
De...
Ezen tudok dolgozni. Ezen...
Ezen tudunk együtt dolgozni.
De ez a baj, Tracey. Ilyen keményen kéne dolgoznunk rajta?
Hogy érted?
Talán ez nem olyan jó ötlet.
Mire célzol?
Hogy szakítanunk kellene.
Csak álldogál odakint.
Barb néni! Ha megfordul, és meglátja, hogy leskelődsz utána, az elég kínos lesz.
- Majd bejön, ha végzett. - Igen.
Tracey, ugye? Elég hideg van kint.
Jöjjön csak be!
Isten hozta!
Igen, jövök. Bocsánat, csak gondolkodtam... pár dolgon.
- Elvehetem a kabátját? - Felvinnéd Ms. Wise csomagjait a szobába?
Hívjanak csak Tracey-nek!
Akkor kérsz egy csésze teát? Kávét? Forralt almacidert?
Ciderünk nincsen, de csinálhatok, ha kérsz.
A nővérem csodálatos szakács. Én? Még a vizet is odaégetem.
Egy tea jólesne. Köszönöm.
A bodzás süteményem egyenesen a sütőből.
Nagyon finomnak tűnik.
Pedig aggódtam, hogy Markkal muffinpártiak vagytok.
- Mark? - Ő a saját kocsijával jön?
Tudjuk, sokat utazol a munkád miatt.
Tudjátok?
Graham megmutatta az oldaladat. És mit mondjak? A rabja lettem.
Annyi csodás helyre utazol el. És ti olyan szép párt alkottok.
Hát, tudjátok...
Köszönöm.
Ez be fog válni.
Igaz?
Talán elsőre nem látszik,
de Silver Peak tökéletes úti cél egy romantikus hétvége alkalmából.
Régen tartottunk karácsonyi bált is, minden év december 23-án.
Mintha lett volna valami a levegőben. Sokan leltek társra a bálokon.
- Például ő Graham apjára. - Igen.
Nagyon köszönöm mindezt, de hosszú volt az út.
Nem baj, ha felmegyek kipakolni és pihenni?
Dehogy! Megmutassam a szobádat?
Nem, nem kell. Megtalálom.
- Ez pedig mennyei. - Köszönöm.
- Szívesen. - Szólj, ha kell valami!
- Úgy lesz. - Oké.
- Szia! - Szia!
Szerintem rossz felé jöttél.
Láttalak bent, és azt hittem...
Csak előkészítettem a szobádat.
- Oké. - Igen.
Ez itt a tiéd?
Aha.
- Ez volt a szobád gyerekkorodban? - Még most is az.
Szóval itt laksz?
Így működnek a panziók:
aki vezeti, az általában ott is lakik, hogy...
- Igen, értem. - Igen, hogy kiszolgálja a vendégeket.
Igen, csak azt hittem, a hölgyek vezetik.
Így is van. Én csak segítek.
Az édesanyám úgy 30 éve vezeti a panziót.
Barb néni pedig „látogatóban” van. Ő inkább hidegebb helyen telel.
Floridába költözött, de nálunk van nagyjából hálaadástól újévig.
- Az jól hangzik. - Igen.
Megmutathatom a szobádat?
- Igen, persze. - Jó.
Bocsánat!
- Semmi gond. Csak utánad. - Rendben.
Egyáltalán nem kínos.
A fürdőszoba ott van.
Van pluszban takaró, törölköző, párna. Ez a párna arra emlékeztet, maradj vidám.
Ez új.
A reggeli hétkor van. Tehetek érted még valamit?
Nézd, el kell mondanom, hogy amikor kint telefonáltam...
Elnézést!
Ez a sok apróság egyike, ami rátok vár a romantikus hétvége alatt.
- Hű! Erre nem igazán számítottam. - Alig várjuk, hogy megismerjük Markot.
Nem csak a Park View-ban lehet romantikázni.
Amint megnyitottak, veszélybe sodorták a panziót.
Tavalyelőtt ez volt az egyetlen szálló itt.
Oké, Babs, nem kell...
Tracey, megy az üzlet.
De persze szeretnénk növekedni.
Persze.
- Hagyjuk berendezkedni! - Jó. Mondta, hol van törölköző?
- Igen. - És takaró?
- Igen. - És hogy hétkor reggeli?
Kell még valami?
Persze, hogyne, rendben.
Ne haragudj!
Az eper remek ötlet volt.
Jól kezdődik. Mit gondolsz, Graham? Eddig jó, nem?
Eddig jó, igen.
Jól kezdődik.
Aztán hoztak pezsgőt és csokival bevont epret a szobámba.
És ez az első órában történt, amióta itt vagyok.
- Nem hiszem el Markot. - Mi? Azt hittem, ezt akarod.
Hónapok óta nyaggattál, hogy szakítsak vele.
Sosem mondanám, hogy szakíts valakivel.
Barátodként az a dolgom, hogy finoman jó irányba tereljelek.
Igen, nagyon finom voltál.
Azt akartam, rájöjj, jobbat is találhatsz,
nem azt, hogy telefonon keresztül dobjon karácsonykor.
Sosem bírtam a pasit.
Vajon Cooperék észreveszik,
ha a romantikus hétvégémről a párom nélkül írok kritikát?
És utálják a Park View-t. Az az egyetlen versenytársuk, így azt sem hozhatom fel.
Ez nem úgy alakul, ahogy vártam.
Trace, már milliószor beutaztad a világot egyedül.
Neked gyerekjáték megbirkózni váratlan helyzetekkel, megismerni új arcokat.
És ha engem kérdezel, nem árt, ha egy kicsit lassítasz.
Igen, igazad lehet.
Jó, most megyek. Puszild meg a kicsit a nevemben!
Meglesz. Pár nap múlva találkozunk. Szeretlek.
- Mi ez? - Helló! Jó reggelt!
- Szia! - Szia!
Van javaslatotok, mit csinálhatnék ma?
Van egy pár ötletünk.
Akad pár pompás elfoglaltság a romantikus hétvégére.
A legromantikusabb program a Silver Peak-i karácsonyi bál lett volna.
Ezt már említetted. Remekül hangzik.
- De erről már lekéstél. - Igen.
Hogyhogy? Még karácsony sincsen.
- Öt évet késtél vele. - Akkor volt utoljára bálunk.
Nagyon jó mulatság volt.
De nekem nem kell romantikus elfoglaltság, mivel úgyis egyedül vagyok itt.
- Épp sütit díszítünk. - Jól hangzik.
Várj!
Ma van utoljára nyitva a vásár. Ne hagyd ki!
- Ha Mark nem ér ide, Graham elvihet. - Mi?
Ez remek ötlet. Graham úgy ismeri ezt a helyet, mint a tenyerét.
- Nem akarlak zavarni. - Nem zavarnál.
Amúgy is jól jönne egy idegenvezető.
- De nem muszáj. - Akkor ez eldőlt.
- El? - El?
Igen. Most pedig kapsz egy kötényt, és kezdhetünk sütni.
Jó, szuper.
BOLDOG KARÁCSONYT
Hé! Ne csak állj ott, és egyél!
Segíthetsz díszíteni. Add tovább a kötényt!
A kóstolás is komoly munka. Csak mondom.
És milyen volt Svájc?
Fantasztikus. Köszönöm a kérdést. Jólesik, hogy nézitek a blogomat.
És köszönöm, hogy meghívtatok ide. Nagyon jól érzem magamat.
Szerintem kis korom óta nem díszítettem sütit.
Ez felénk hagyomány.
Tudod, Graham, amikor kisfiú volt,
hóembert csinált, de négy süti kellett hozzá,
mert díszítés közben megevett egyet.
- Mindig. - Így igaz.
- Most is ez történik? - Igen.
A munkához kell az energia, nem igaz? Tudom, hogy megy ez. Megvan a maga módja.
- Csinálok egy hóembert. - Oké.
- Hajrá! - Szuper!
Kezd későre járni. Jobb, ha elindultok a vásárba.
- Igen, tényleg. - Rendben.
Kíváncsi vagyok a véleményedre. Ez nagyon komoly döntés.
Rénszarvasos vagy karácsonyi égősoros?
A rénszarvasost választanám.
Jó döntés.
Ezt a rénszarvasos bodit kérném.
Köszönöm, hogy elhoztál. Nagyon jó móka.
Annyira ünnepi hangulat van, olyan gyönyörű.
És tök jó járkálni a bódék közt, megnézni, ki mit árul.
Köszönöm! Olyan, mintha egy hógömbben lennék.
Emlékszem, gyerekkoromban mindig félretettem a pénzemet,
hogy anyának vegyek itt karácsonyi ajándékot.
Gyertyát vagy karácsonyfadíszt, ami belefért a keretbe.
Persze. Biztos örült neki.
Igen. Kivéve egyszer,
amikor meggyújtottam az összes gyertyát.
Volt fahéjas, mentás, borsmentás, vaníliás. Szörnyű volt.
- És Barb néni rosszul lett tőle. - Jaj, ne!
Na és mesélj a karácsonyi bálról!
Mit szeretnél tudni? Volt tánc.
Azt tudom, de ha ekkora sikere volt, akkor miért szüntette meg a város?
Hát, nem a város szüntette meg, hanem inkább az anyatermészet.
Hogy érted?
A bált minden évben a Grange Hallban rendeztük meg,
ami mondhatni, Silver Peak központja, tudod?
Értem.
De kábé négy éve a Grange Hall leégett.
Pár héttel előtte a képviselő-testület megszavazta, hogy olyan projektekre költ,
melyek kifejezetten a városba költöző új, menő szállodához passzolnak.
- A Park View Hotelhez? - Eltaláltad.
Szóval mivel nincs Grange Hall, nincs bál.
Ez elég szomorú.
A szüleid biztos ott ismerkedtek meg, és ott ünnepelték volna az évfordulójukat.
Apa három évvel ezelőtt meghalt,
szóval anyának nem lett volna kivel mennie.
Sajnálom, Graham, én...
Nehéz lehetett a családodnak az elmúlt három év.
- Köszönöm, hogy ezt mondod. - Biztosan nem volt könnyű nektek.
Menjünk!
Köszi!
Köszönöm az egész mai napot.
A barátnőm imádni fogja a bodit, amit a kislányának vettem.
Szuper. Igen.
Nézd, még vár rám egy kis munka, szóval...
- Ilyen késő van? - Igen, de később találkozunk.
- Oké, persze. - Jó. Várom, hogy megismerjem a barátodat.
Ilyen hamar visszaértetek?
Igen, előbb eljöttünk.
Nem azt mondtátok, hogy szivárog az egyik csap a pincében? Megnézem.
Graham, azt hiszed, ilyen könnyen megúszod?
Azt hittük, Tracey-vel jól kijöttök.
Így is történt. Jól elvoltunk.
De van barátja, és én nem akarok ebbe belerondítani...
Mindegy, hogy mennyire...
Én nem ilyen ember vagyok, jó? És soha nem is leszek.
Persze hogy nem, de mi történt a...?
Anya, erről most nem akarok beszélni.
Nem hagyhatod, hogy a múltban történtek elriasszanak a jövőbeli élményektől.
És egyet is értek veled, oké? Vi...
Világos, csak...
nem tudom, mit tehetnék.
Felvágós!
- Jaj, ne! - Mi az?
MARK FÚZIÓK ÉS AKVIZÍCIÓK
Minden rendben?
Mi ez? Mit kell látnom?
Tracey barátja Párizsban bagettet eszik egy másik nővel,
miközben itt kéne lennie.
- Tényleg? Biztos? - Erre mégis hogy találtál rá?
Követem Tracey-t a közösségi médiában.
A posztjait néztem, és megláttam párat, amelyben Mark is ott volt.
Átmentem a profiljára, mert őszintén szólva kíváncsi voltam.
Nem is privát.
Tracey barátja Párizsban van, láthatóan összemelegedve egy másik nővel.
Erre csak egy magyarázat van.
Sosem kedveltem a fickót.
Még mindig a tegnap esti ügyről beszéltek?
Tracey barátja nem őszinte. Ezt mi tudjuk, de Tracey nem.
Ennek van hírértéke.
Mit kéne tennünk? Mondjuk el neki?
- Össze fog törni a szíve. - Romantikus hétvégére jött.
- Semmi közünk hozzá. - Nincs, de nem hallgathatjuk el.
És Tracey úgyis meg fogja látni a posztot.
Milyen posztot?
Aggódnom kéne?
Nem hiszem.
- Jobbat érdemelsz nála. - Tessék?
Barb!
Mi? Ja, igen.
Elnézést, hogy nem voltam teljesen őszinte veletek.
- Tudtál erről? - Nem, erről a részéről nem, de...
Markkal szakítottunk, mielőtt idejöttem.
Vagyis amikor ideértem. Ezért telefonáltam a verandán.
A lényeg, hogy nem jön.
Láthatóan hajlamos rá.
- És miért nem mondtál semmit? - Mert kellemetlen.
Csomót posztoltam Markról, aztán elkezdtetek kérdezgetni róla, és...
Nem is tudom.
Dobott engem, ráadásul telefonon keresztül, és...
Az a lány egyáltalán nem jobb nálad.
Semmi gond. Az a lány valószínűleg...
Valószínűleg...
Azt hiszem, ez a kolléganője a párizsi irodából.
Valószínűleg szereti a likvid eszközöket, a cégfelvásárlásokat és hasonlókat.
Valószínűleg tökéletes neki.
Jól vagy?
Semmi baj. Amúgy sem illettünk egymáshoz.
Nekem esik le utoljára a tantusz.
Sajnálom a történteket.
Hát, én most kimegyek, megjavítok pár lámpát.
Nem tudom, mire mennék nélküle.
Bocsássatok meg!
Na, ez érdekes volt.
- Sam? Helló! - Tracey!
Megyek rénszarvast nézni egy finn nemzeti parkba.
És azért hívott, hogy felvágjon vele?
Milyen jó móka lesz magával együtt dolgozni!
Nem, nem ezért, hanem hogy megkérdezzem, mit választott próbamunkának.
A vermonti Silver Peakben található Park View-ról írok majd kritikát.
- Ideális... - Mr. Phillips!
Alig várom a cikket. Jövő hétre meg tudja írni?
Igen, persze.
- Épp a közelben vagyok, szóval... - Príma!
- Várni fogom. - Rendben.
- Készen áll? - Megyek.
Oké, akkor jó szórakozást a rénszarvashoz!
Sam?
- Szia! - Szia!
Segíthetek?
- Nem vagy képzett villanyszerelő, ugye? - Mi? Nem.
Jogot végeztél. Veszélyeztetlek, aztán beperelsz.
- Tudod, hogy jogot végeztem? - Igen. Olvastam a blogodon.
Mélyre ástál, ha ezt is tudod.
- Tényleg? - Hahó!
Hideg van idekint. Kér valaki forró csokit?
Igen.
Igen, kérünk.
Szóval olvasod a blogomat, igaz?
- Dicséretre hajtasz? - Lehet.
Igen, szívesen olvasom a blogodat.
- Köszönöm szépen. - Nagyon szívesen.
De meg kell kérdeznem, jó? Őszintén:
mit szóltak a szüleid, amikor eldöntötted, hogy nem a jogi pályán helyezkedsz el?
Jogi pályán helyezkedtem el.
Oké? Csak nagyon rövid ideig dolgoztam benne,
mielőtt teljesen más irányba indult el az életem.
De igen, vagyis...
Nem tudom. A szüleim ügyvédek voltak, így elvárták tőlem, hogy az legyek.
És nem is tudom, hívhatjuk fantáziahiánynak, de...
Amúgy elég jó jegyeim voltak.
- Nem kétlem. - Igen.
De azt hiszem, minden a szakvizsgautamon változott meg.
Szakvizsgaút?
Amikor a jogászok a szakvizsga után, az eredmény várva elutaznak valahová.
Pár hétig csak neten értek el.
Nehéz volt kommunikálni a családdal, a barátokkal,
így blogot indítottam, hogy beszámoljak a fejleményekről...
És ekkor döntötted el, hogy pályát módosítasz?
- Hát, nem. - Nem?
Nem jöttél rá az előző kapcsolatomból, ami jó példa rá,
hogy időbe telik, mire leesik nekem a tantusz.
Egy jó nevű ügyvédi irodában kezdtem dolgozni heti 80 órában,
és szörnyen éreztem magamat.
Igaz, sokat utazhattam, és anyagilag is megtehettem.
Így aztán utaztam is, és olyankor mindig csináltam a blogomat.
És végül két év után
rájöttem, hogy csak az utak során vagyok boldog.
Gondolkodtam rajta, megterveztem, és ez segített át ezen az egészen.
Nagy nehezen végigszenvedtem a hetet, miközben a következő utamon agyaltam.
Rájöttem, nem akarom végigszenvedni az életemet.
Meg akarom tapasztalni.
Most már a blogot hirdetésekből tartom fent,
és olyan szuper helyekre hívnak meg, mint a vermonti Silver Peak Panzió.
Szóval elég király. És veled mi a helyzet?
Mindig a családi vállalkozás volt a célod?
Apa ezt várta el tőlem, igen.
Ez a ház már generációk óta anya családjáé, szóval...
Apa halála és az elmúlt időszakban történtek után
lehet, hogy tényleg elveszthetjük a panziót.
Ez nem fog bekövetkezni.
Szeretném hinni.
Nem ígérhetek semmit, de remélhetőleg a blogom segít majd.
Bevallom, ezt mondtam anyának:
„Ha a követőinek csak néhány százaléka idejönne,
már az sokat számítana.”
És tudom, ez nem ilyen egyszerű, hogy hé, blog, bumm, vendégek.
De nem tudom, hogyan versenyezhetnénk a Park View-val.
- Muszáj versenyezni? - Nem erről szól az üzlet?
Neked kell csinálnod a legjobb kekszet, a legjobb porszívót, bármit,
akkor nő a vevők száma, majd remélhetőleg a bevétel is.
Igen, nagyjából.
De több ezer sikeres kekszmárka van.
És nyilván rengeteg porszívómárka is.
Mi van, ha a győztesnek nem kell mindent vinnie?
Csak vissza kell szerezni a vevőkör egy kis részét.
Jó. Mondhatjuk, hogy kisebbek és régebbiek vagyunk, kevesebb szolgáltatással.
- Nem gondolkodhatsz így. - Tudom.
- Az erősségekre koncentrálj! - Igen.
Talán valamivel fel lehetne kelteni az emberek figyelmét.
- Tudod, például... - Például mivel?
Például...
Hát, nem tudom. Talán csak...
És ha újra lenne karácsonyi bál?
Bocs, csak ötletelek.
Nyugodtan szólj rám! Biztos őrültség.
Nem, ez... Ez igazából remek ötlet, hiszen...
Ez fontos része a városnak. Jó mulatság. Tökéletes ellentéte a Park View-nak.
Szuper!
De csak egy hetünk van rá. Az meredek.
Nem az idei karácsonyra gondoltam. Majd jövőre.
Igen.
Igen, jövő karácsonykor.
Már ha kihúzzuk addig.
Maradhatok segíteni, ha idén meg szeretnéd csinálni.
- Tényleg? - Tényleg.
- Oké? - Aha.
- Megszervezzük egy hét alatt. - Ja.
- És... - Kell...
- Kell egy helyszín... - Igen.
...ami elérhető egy hét múlva.
- Igen. - Tudsz valami helyet?
- Mutathatok valamit? - Igen.
Na?
Itt akarsz bált tartani az egész városnak?
Igen. Felhúzhatunk egy nagy sátrat.
Hozunk pár hősugárzót. Lehet forralt cider.
- Tojáslikőr. - Forró csoki.
- Építhetnék ide táncparkettet. - Remek ötlet.
És egy ilyen rendezvényhelyszín teljesen új bevételi forrást jelenthet a panziónak.
Erre nem is gondoltam. Fantasztikus ötlet.
Kidekorálhatnánk. Ami belefér.
- Legyen ünnepi! - Igen?
Megmutatom. Van dekorációnk.
Itt egy csomó van.
Ez aranyos. Nem tudom, elég lesz-e, de...
Lássuk, mi van még itt! Uramisten! Ne haragudj!
- Mi ez? - Ez elég gyerekes.
A főiskola alatt így tartottam számon, hová utaztam már el.
- Nyilván te sokkal több helyen jártál. - Szerintem lenyűgöző. Nem gyerekes.
Akkor jó.
Fényképezőgép? Fotós voltál?
Amatőr fotós, még régen. Igen.
Majd elkezdtél besegíteni a panzió körül?
Igen.
Édesanyád már mondta, de tényleg szerencsés, hogy itt vagy neki.
Köszi.
Jólesik ezt hallani.
A legjobbkor.
Chloe.
Chloe?
Igen. Volt, hogy mi heteken át nem találkoztunk,
de hozzá rögtön vissza kell rohannia.
Az a pasi...
Mázlista.
Mázlista, hogy rátalált, tudod?
Örülök neki.
Ez nagyon érett gondolkodás, Trace.
De sajnálom, hogy kútba esett a romantikus hétvégéd.
Jól vagyok.
És az a helyzet, hogy tovább maradok. Segítek megszervezni egy rendezvényt.
Egy rendezvényt?
A karácsonyi bált.
Régen minden évben volt.
És Graham elmondta, igazából azért hívott meg, mert a panzió nehéz helyzetben van.
Gondoltam, ezzel fellendíthetjük az üzletet.
Egy újdonsággal.
Szóval úgy tervezed, ott maradsz a karácsonyi bálra Grahammel.
Befejeznéd? Csak segíteni akarok.
Valaki felébredt. Mennem kell.
De add át üdvözletemet Grahamnek!
Szia!
- Szia! - Szia!
- Mehetünk? - Igen.
Jól van.
Köszönöm.
Sok dekoráció kell. Elég nagy az a hely.
Kérhetnénk kölcsön is.
Vagy kérdezősködhetnénk, tud-e valaki adni díszeket.
Vagy bemehetnénk a fenyőerdőbe levágni pár vesszőt.
Milyen vesszőt?
Oké, városi lány, azt hittem, világlátott vagy. A vessző az más néven...
az ág.
Akkor miért nem ágat mondtál?
Na jó...
És mi lenne, ha tartanánk egy ágdekorálós bulit?
Ez remek ötlet.
- És lehetne tábortűz. - Igen.
Anya csinálhat mentás pillecukor-kekszszendvicseket.
- Mennyeien hangzik. - Nagyon finom.
- Mi folyik itt? - Szia!
Min dolgoztok?
Hé, Tracey!
Zavar titeket? Mondtam, hogy nagy munkában vagytok.
Milyen munkában?
Tracey kitalálta, hogy élesszük fel a város karácsonyi bálját.
Az mindenkit nagyon boldoggá fog tenni.
De több dekoráció kell, ezért tábortüzet gyújtunk a panziónál.
- Ami igazából egy ágdekorálós buli lesz. - Micsoda este!
Sarah készít majd mentás pillecukrot, így a gyerekek ehetnek kekszszendvicseket.
Remek, akkor Dan is jöhet.
- Mindet megeszi. - Ja.
És ha teljesen nyilvánossá tesszük?
Talán idecsábíthatnánk nem idevalósiakat is.
Igen, nem idevalósiakat. Talán néhányat a Park View-ból?
Kiírhatom az eseményt a menütáblára.
- Ez jó ötlet. - Aha.
Az Aiden. Villanyszerelő. Megkérdezem, segítene-e az égőkkel.
Oké.
És mi mást inspirálsz még errefelé, Tracey?
A tábortűz Graham ötlete volt.
Igen, de te ébresztetted rá, milyen lehetőségek rejlenek itt.
Grahamnek néha kell egy kis lökés.
Mi van velem?
Épp a hetedik osztályos frizurádról meséltem Tracey-nek.
Komolyan beszélsz?
Ez nagyon nem oké. Na jó, mehetünk?
- Igen. - Most mire készültök?
Megnézzük, mit találunk ingyen.
Igen, azt mondta, vesszőket kell gyűjtenünk az erdőben,
ami alatt amúgy ágakat értett.
Te manhattani vagy, igaz?
- Sok sikert nektek! - Igen, sok szerencsét!
- Menjünk, Manhattan! - Sziasztok!
- Anya? Barb néni? - Itt vagyunk!
Sziasztok!
- Helló! - Helló!
Tracey-vel kitaláltunk valamit, amit megbeszélnénk veletek.
- Persze csak ötletek... - Egy pillanat!
Mi az?
Tracey posztolt pár képet a verandáról,
és máris van 53 új követőnk meg egy Valentin-napi foglalásunk.
- Remek! - Ez szuper!
Ezek elég jó fotók.
Én is elővehetem a gépemet, hogy csináljak pár képet pluszban.
Az csodás lenne. Oké, a vacsora már tálalva van.
- Üljünk le enni! - Ez az!
Rendben.
Szóval, milyen tervről van szó?
Bármi is az, igent mondok.
Tracey ötletei máris segítettek, szóval bármiről is van szó, benne vagyok.
- Ez mennyeinek tűnik. - Igen, jól néz ki.
Tracey, mesélj: milyen utazási blogot csinálni?
Mire vagy kíváncsi?
Nem rossz mindig egyedül utazgatni?
Nem tesz magányossá?
Nem, mert sok remek embert megismerek, de bevallom, jól jönne egy útitárs.
Van felvétel?
Könnyen rosszul leszek, és félek az út bal oldalán utazni, de olcsó vagyok.
Igazából adódott egy új álláslehetőség. Megkeresett a Luxe Voyage Magazin.
Tényleg? Ez azt jelenti, be kell fejezned a blogolást?
Azt hiszem, muszáj lesz, nem?
Nekik is csinálsz majd olyan aranyos videókat?
- Azt hiszem. - Remélem.
Nagyon viccesek, és olyan önazonosak.
- Igen. - Köszönöm szépen.
Nagyon elismert magazin, szóval ez egy jó lehetőség.
- Persze. - Jól járnak veled.
- Köszönöm. - Elnézést!
Silver Peak Panzió. Sarah beszél.
Igen, én.
Egy tábortűz?
- Igazán? - Mit csináltatok?
A bisztrónál?
Igen. Örülök, hogy neked is szóltak.
Sok szeretettel várunk az ágdekorálós bulinkon.
Oké.
Remek.
Alig várom. Rendben, szia!
Közölted: bármi is az, benne vagy.
Igaz. Kábé elolvasás nélkül aláírtad a szerződést, anya.
Mindig mondod, te vagy a legjobb házigazda.
Most be is kell bizonyítanod.
Imádom a bulikat. Ez jó móka lesz.
Büszke vagyok magunkra. Ez máris jól néz ki.
- Ja, már alakul. - Igen.
- Köszi a segítséget. - Nincs mit.
Hé,
a fényképezőgéped miért hevert a fészerben?
Talán köze van édesapádhoz?
Igen. A fősuli után bejártam Délkelet-Ázsiát és...
- Ott minden tök olcsó. De hát te tudod. - Igen.
És vagy egymillió fotót csináltam, és még többet akartam.
- Még több képet? - Igen. És még többet utazni. De apa...
Apa mindig csak hobbiként tekintett a fotózásra.
Ezt mondd a fotóriportereknek,
az esküvői, portré-, divat- és utazó fotósoknak, akik elég jól keresnek.
Ja, ne is mondd!
És egyke vagyok, szóval gondolom, valami jobbat akart nekem.
Nagyobb jövedelmet, stabilabb nyugdíjprogramot.
Ja, akár egy ügyvéd esetén.
- Pontosan. - Aha.
Graham, ha ennyire szeretsz fotózni, akkor még ellőtted áll az egész élet.
Belevághatsz.
Tudom.
Megígértem apának, hogy vigyázok anyára.
Ráadásul szerintem is ez egy fiú dolga.
Igen.
Mindig apa tartotta karban a panziót, szóval...
Mondhatni, a helyébe léptél?
Igen.
Amint a Park View megnyitott,
felmondtam a belvárosi albérletemet, és minden pénzt átcsoportosítottam ide.
Elintéztem és megjavítottam pár dolgot, de ezzel is épp csak fennmaradtunk.
De azzal, hogy most itt vagy, azt hiszem, tényleg lehet esélyünk.
Örülök, hogy segíthetek.
És örülök, hogy meghívtál ide.
Én is.
Mi volt ez?
Nem tudom. Nyuszik.
Mókusok.
Szarvasok.
- Medve. - Medve?
Lehet. Elmondjam az igazat?
Csak viccelek. Le kell pakolnunk az ágakat.
De vannak itt medvék? Légyszi ne hagyj itt!
Napokig gyantás lesz a kezem. Nagyon ragad.
Ilyen ez az anyatermészet. Nem veszed fel?
Hogy? Tiszta gyanta a kezem. Olyan lesz a mobilom.
Add ide, akkor fel tudod venni.
- Menni fog! - Oké.
Ez az!
Szia! Bocs, hogy ilyen soká vettem fel, csak gyantás a kezem.
Vicces, hogy szóba került a természet. Átjöttem hozzád locsolni,
és azt hiszem, egy kicsit elkéstem.
A kis barátod elég szomorúnak tűnik.
Nyugi, semmi gond. Hogy vagytok? Nagyon hiányoztok.
Nekünk is hiányzol, de úgy tűnik, te elég jól érzed magadat.
Bekövettem a Silver Peak Panziót, és láttam egy fotót rólad és a tulajról.
Sarah-ról?
Nem, Grahamről.
Állj le! Ő...
Szóval állj le! Én csak megszállok itt.
Sokkal tovább, mint tervezted, és egy tök cuki pasival.
Hát, ő...
Ő mi?
Ő...
Jó, tényleg nagyon cuki.
Oké? És...
És figyelmes, vicces és...
Tracey, neked bejön Graham.
Mi? Nem. Nem tudom. Lehet. Csak...
Nem is tudom. Számít ez?
Tudod, ő itt él, én meg mindenfelé.
Mikor állt a távolság a szerelmi életed útjába?
Mondd el neki, hogy érzel! Különben örökké ezen fogsz rágódni.
És azt hiszem, vennem kell neked egy új növényt.
Valami műanyagot, aminek nem kell se víz, se napfény.
- Szeretlek. - Én is szeretlek. Szia!
SILVER PEAK PANZIÓ
Megvagy?
Igen.
Gyere!
Mindig töprengtem, mi az a vessző abban a dalban.
Igen, az ág már olyan elcsépelt ezekben a karácsonyi dalokban, nem?
ISTEN HOZTA A SILVER PEAK PANZIÓBAN
Még mindig tesztek fel díszeket?
Ezek anyánk díszei voltak.
Olyan sok örömöt hoztál ebbe a házba idén,
hogy ezt szeretnénk neked adni.
Barbbal ezt köszönetképp neked vettük.
Ez az enyém?
A tiéd, de a héten még ezen a fán a helye.
Nagyon aranyos. Köszönöm szépen.
ÚTLEVÉL B2 KAPU
Köszönöm.
Lássuk! Felteszem ide.
Oké.
- Ez Grahamé? - Igen.
Tőlem kapta karácsonyra, amikor másodéves volt a főiskolán.
Fotográfia szakra járt, de miután...
Már nem akarta felrakni a fára.
Remélem, újra elkezd fotózni.
Olyan tehetséges, és nagyon szereti.
Én is remélem.
Most vagy soha.
- Sziasztok! - Szia!
- Ez a fényképezőgépdíszem? - Igen.
Már mindenhol kerestem.
Illenek egymáshoz, mi?
Megyünk, előkészülünk a holnapi sütögetéshez. Mindjárt jövünk.
Nagyon tapintatos.
Ezt nézd!
Gyerekkoromban volt egy kutyám, Bernardnak hívták.
Pont így nézett ki, leszámítva a szárnyat.
Mindig ugatott a díszekre, így neki is vettünk egyet.
Kíváncsi vagyok ennek a sztorijára. Ki ez a fickó? Te csináltad?
Attól függ. Tetszik?
- Oké, hová tegyük? - Vissza a dobozba?
- Központi helyre. - Komolyan mondtam.
- Szia! - Szia!
- Barb és Tracey lefeküdtek? - Úgy van.
Mindent elpakoltam. Kellek még valamihez ma este?
Beszélnem kell a fiammal.
Jól van.
Ülj le!
- Szia! - Szia!
Minden rendben?
Az a helyzet,
hogy nincs.
Rengeteg mindent megcsinálsz itt,
és nem esett le, miért.
Nem értem, mire célzol.
Graham,
az apád, mielőtt elhunyt,
megkért, hogy maradj itt velem
vinni a panziót?
Oké, néhány dolog.
Tracey beszélt erről neked?
Nem.
A nénikéd meghallott titeket, de ne haragudj rá, amiért elmondta!
Jól tette.
Tehát igaz?
Jaj, Graham!
Apád jó akart,
de tévedett.
Azt azért nem mondanám.
Anya, a fiad vagyok, rendben?
Szeretlek.
Vigyázni akarod rád, ahogy te is tetted egész életedben.
De épp ez az: nem ebből áll az egész élet.
Annyi minden vár még rád az életben,
és nem bírnám ki, ha nem úgy élnéd, ahogy akarod,
mert aggódnod kell értem.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Megkínálhatlak egy csésze kávéval?
Persze, de tele van a kezed. Öntök magamnak, úgyis itt vagyok.
Azt hiszem, még senkit sem láttam pillecukrot készíteni.
Ez az egyik ünnepi hagyományom. A ma esti tábortűzhöz csinálom.
Elég nagy munkának tűnik.
Valójában nagyon egyszerű.
Én olyan vagyok, aki megveszi a boltban.
- Igen, de nem ugyanolyan az íze. - Biztosra veszem.
Segíthetek valamiben?
Hogy a fenébe ne!
- Mutatom. - Oké.
Itt van ez.
- Csak szórd meg porcukorral! - Rendben.
Szuper!
Tudod, fantasztikus, hogy itt vagy velünk.
- Remekül összedolgoztok Grahammel. - Igen, szerintem is.
Volt pár nehéz időszaka.
Igen. Az édesapja elvesztése.
Igen, az is.
És emellett a legutóbbi kapcsolata sem jól végződött.
Jó újra látni mosolyogni.
Köszönöm.
Örülök.
Jó, mi jön most?
Hát, ezt át kell tennünk ebbe.
- Hát itt vannak! - Helló!
Köszönjük a sok dekorációt!
- A fenyőágak ott vannak! - Egyetek pillecukrot!
Odaadom mindet, nyugodtan felhasználhatjátok.
Legyenek csillogóak! Minél csillogóbb, annál jobb, oké?
Aztán felteszem mindenhová.
Mindig azt hittük, ő lesz az, aki elmegy Silver Peakből.
És nem csak Bostonba, Albanyba vagy hasonló helyre.
Képeslapokat vártunk a Kilimandzsárótól,
a Colosseumtól vagy a Nagy-korallzátonytól.
- Szóval az a sok rajzszeg a térképén? - Azokat kihúzta.
Vagy be sem szúrta? A lényeg: nem ment el.
Igen, de a te érkezésed óta valami megváltozott.
- Mintha Graham... - Felébredt volna.
Pontosan.
Borsmentás pillecukor, hol voltál eddig?
- Hé! - Fejezd be!
Helló!
Szia!
Szóval, miről maradtam le?
Csak arról, hogy a férjem a 15. kekszszendvicsét eszi.
Nagyon finom.
Csináljunk egy képet!
Jennie, Dan, álljatok oda! És, Graham!
UTAT TRACEY-VEL VÁJSZ TRACEY WISE - BLOGGER
Sam! Helló! Mi a helyzet? Még mindig a Mikulás szülővárosában van?
Már Új-Zélandon vagyok, egy borkóstolón.
Ott még sosem jártam.
Nem ezért hívom.
Rendben.
Tracey, elárulná az okát annak,
ha egy Silver Peak-i szállodát kell értékelnie,
akkor miért egy panzióról posztolgat megállás nélkül?
Azt nem mondanám, hogy megállás nélkül...
Nézze, Sam, nem tudtam, hogy ilyen sürgős a cikk,
de tegyük hozzá, még nem állok az alkalmazásukban,
és már lefoglaltam a szállást a panzióban, amikor jött ez a próbamunka.
Csak nem akarom, hogy befolyásolja az,
hogy túl sok időt tölt a hotel konkurenciájánál.
Szerintem eléggé túlzás a panziót a Park View Hotel konkurenciájának tekinteni.
Hozzátenném, a Park View fenntartja a szobáját a magazinunk költségén.
Remélem, rövidesen odaér, és olvashatjuk a cikkét.
Rendben.
Jó szórakozást Új-Zélandon, Sam! Viszhall!
Graham!
Szia!
- Szia! - Minden oké?
Bocs, nem akartam hallgatózni, csak véletlenül meghallottam.
„Túlzás a panziót a hotel konkurenciájának tekinteni.”
Nézd, Graham, ne haragudj, jó? Nem így értettem. Figyelj...
Miért segítesz, ha nem hiszed, hogy van esélyünk?
- Nem így értettem. - Én ezt hallottam.
Mondd, hogy tévedek!
Jól van. Tudom, mit érzel a Park View iránt.
- Akkor miért támogatod őket? - Nem támogatom őket.
Pedig úgy tűnik.
Figyelj, én... Tudod, hogy utazási blogger vagyok, igaz?
Különböző helyekre utazom, és most két tűz közé kerültem.
Elmondhattad volna, ha ambivalens érzéseid vannak, ugye tudod?
De ez csak egy munka, érted? Mindkét helyről írnom kell kritikát.
Akkor ez most csak egy munka?
Én...
Te hívtál meg ide, én eljöttem, és írtam egy kiváló értékelést rólatok...
- Én most megyek. - Micsoda? Hé!
Akkor ennyi?
Egyszerűen elmész?
Nem tudom.
A Park View-ba kell mennem.
Ez nagyon...
ünnepi hangulatú.
Köszönöm, megvan mindenem.
Tehetek esetleg...?
Jaj, elnézést kérek!
Bocsánat!
Boldog karácsonyt!
Nem értem. Azt hittem, mindenki jól érezte magát este.
És olyan szépek voltatok a tűz mellett.
Lehet, de ez nem a valóság volt.
Ez neki csak munka.
Graham, nem gondolod, hogy ezt kissé túlreagálod?
Hát...
- Túlreagálom? - Nem.
Ilyen arcot vág, aki indokoltan ideges.
Hagylak titeket beszélgetni.
Na jó.
Nem akarok beleszólni, de nem merült fel benned,
hogy lehet, ellököd magadtól Tracey-t. de nem azért, mert valami rosszat tett,
csak félsz, hogy újra megbántódsz?
Számít ez, anya?
Nézd, idejött, hogy tegye a dolgát.
Segített nekünk, aztán elment.
Talán nem idetartozik.
A kérdés az, hogy te idetartozol?
Nem vicceltem, amikor azt mondtam, nyugodtan elköltözhetsz a városból.
És félre ne érts, őrülten hiányoznál,
de inkább ez, mint hogy azon aggódjak, mit hagysz ki.
Bár ilyen egyszerű lenne!
Az élet olyan bonyolult, amilyenné teszed.
Ja.
Te mindig bölcs vagy, mi?
Vagy kotnyeles.
Park View-recepció. Miben segíthetek?
Jó estét! Van bármi rendezvény ma este?
Rendezvény?
Igen, tudja, ahol találkozhatok a többi vendéggel,
valami ünnepi program.
A főportás segíthet holnap megszervezni valami kirándulást.
Van síelési és bolhapiacozási lehetőség a közelben.
Ez remek. Köszönöm.
És felküldene még egy takarót?
Hogyne.
Köszönöm szépen. Örültem, hogy besz...
Graham?
Kérdezd meg, mikor jöttem rá!
- Mire? - Hogy Jennie az igazi.
- Nem akartam megkérdezni. - De.
- Dehogy. - Ismerlek.
Látni, hogy Tracey-vel van köztetek valami.
Tényleg volt valami, igen.
- És azt hiszem, tönkretettem. - Hozd helyre!
- Mintha ez olyan könnyű lenne. - Nem is olyan nehéz, mint hiszed.
- Úgy beszélsz, mint anya. - Mrs. Cooper okos asszony.
Tudod, mit akarsz.
A kérdés az, hogy teszel-e érte.
Igen, azt hiszem, elhitettem magammal, hogy semmi sem változhat,
erre hirtelen esély nyílt rá, hogy minden megváltozzon.
Igen, ha hagyod.
Oké, szabad a gazda.
Honnan tudtad?
Jennie miatt jobb emberré akarok válni, de közben olyannak szeret, amilyen vagyok.
Rá fogsz jönni, haver. Most mennem kell.
- Jó. Szevasz! - Szia!
Szia! Annie-t hívtad, hagyj üzenetet!
Szia, Annie! Én vagyok az. Itt eléggé megváltozott a helyzet,
szóval úgy tűnik, mégis New Yorkban karácsonyozom.
Majd hívj fel, ha ráérsz, jó?
TÁNCRA FEL!
Szia! Annie-t hívtad, hagyj üzenetet!
Sarah Cooper, a telefonodat bújod egy bulin?
Te szórakozol velem?
Tracey kirakta a kritikáját a Park View-ról. Muszáj volt elolvasnom.
„A vermonti Silver Peakben található Park View letisztult, modern,
és minden luxussal rendelkezik, amire csak egy vendég vágyhat.”
Micsoda? Várj egy kicsit!
„Minden szobában van jakuzzi, a város legjobb reformkonyhája náluk van,
a dizájn minimalista és monokromatikus,
és emiatt már attól bűntudatom támad, ha a földön hagyom a zoknimat.
És nincs vége, de nem érdekel.
Graham olvasta már?
Remélem, nem.
Hé, ne már, karácsony van! Vagyis mindjárt itt van.
Erre ti a sarokban mobiloztok? Menjetek, szórakozzatok!
- Haver, az a helyzet, hogy... - Kíváncsiak voltunk.
- Mire? - Tracey Park View-kritikájára.
Csak az első pár bekezdést olvastuk el, de...
Megnézhetem?
- Igen. - Köszi.
„Nem beszélve arról, hogy a Park View-nak több tucat szállodája van a világon,
vagyis a prémiumszolgáltatások terén egységesek és megbízhatóak.”
Aha.
Sajnálom. Azt hittem, Tracey...
Nem hittem, hogy képes erre.
Csak a munkáját végzi.
Menjetek, egyetek valamit! Vagy amit akartok.
- Én sétálok egyet. - Oké.
Jó.
Sam, jó estét! Boldog karácsonyt!
Hall? Elég nagy a hangzavar. Szól a zene.
„Boldog karácsonyt!” Csak ennyi a mondanivalója?
Ha jól sejtem, nem tetszett a kritikám.
Hogy nem tetszett? Az enyhe kifejezés.
Maga kérte a véleményemet.
Nem véleményt akarok,
hanem pozitív kritikát a szállodáról, amibe a cégem milliókat fektetett.
Tessék?
A Luxe Voyage Magazint pár éve megvásárolta a Continental Resort Group,
mely a Park View Szállodalánc tulajdonosa,
vagyis a főnököm jó értékelést vár.
És a főnökeként elvárom, hogy...
Itt meg kell állítanom, Sam.
Nézze, maga nem a főnököm, és ez csak egy próbamunka volt.
És tudja, mit? Ez nem fog működni.
Tracey, na ne már!
Boldog karácsonyt, Sam! Viszhall!
- Ez lenyűgöző volt. - Nem tudom, mennyit hallottál.
Nem akartam szakmaiatlannak tűnni, csak feldühített, hogy...
Engem is feldühített, hogy a Park View-ban jó a konyha,
jók a szolgáltatások,
hogy az egy jó hely.
Graham, én...
„De Silver Peakben egy összetartó és barátságos közösség
sokkal többet kínál a közeli sípályáknál,
a Park View rideg, lélektelen, elszigetelt légkörénél.
Ha ide szeretne utazni, a Silver Peak Panziót ajánlom.
Kétségtelen: a szobák kisebbek, a kínálat egyszerűbb,
és maga a hely nem vadonatúj,
de mégiscsak egy otthon.
Nemcsak az itt lakóknak,
hanem mindazoknak, akik belépnek az ajtón.”
Köszönöm.
Nem kell megköszönnöd, én csak...
- Komolyan gondoltam. - Nem. Nem a kritikát, hanem...
A kritika nyilván remek, jót tesz az üzletnek, de azt köszönöm...
hogy nem mentél el.
A Park View-ban mondták, hogy eljöttél.
- Azt hittem, visszamentél New Yorkba. - Megfordult a fejemben.
Ez a munkám hátulütője.
Látszólag csak a következő munka hajt, de igazából menekülök.
Ja.
Rájöttem valamire:
akkor is lehet menekülni, ha nem mész sehová.
És ebből elegem van.
Nekem is.
El kellett volna mondanom, hogy kritikát írok a Park View-ról,
és azt is, hogy Markkal szakítottunk,
és, Graham...
Van kedved táncolni?
Igen. Már vártam a kérdést.
Jó estét kívánok!
- Tessék. - Köszönöm, uram.
Szóval te leszel a város új fotósa?
Ez nem rossz ötlet, de nem.
Csak csinálok pár képet a megújult honlapra.
Az szuper lesz.
Igen, próbálok mindent elrendezni anyának, mielőtt itt hagyom a várost.
Itt hagyod? Hová mész?
Tudod, sok nagyvárosba el akarok utazni, sok mindent meg akarok nézni.
De őszintén szólva...
odamegyek, ahová te is.
Úgyhogy készen állok a következő kalandra.
És te? Készen állsz arra, hogy új útitársad legyen?
Érdekes, hogy ezt említed,
mert most már a Luxe Voyage Magazin közvetlen riválisa leszek,
és emiatt szükségem van egy profi fotósra.
- Én kapható vagyok rá. - Fantasztikus.
- Épp van felvétel. - Jól van.
Sok időnk ráment a buli megszervezésére, de most csak kettesben akarok lenni veled.
Arra még bőven lesz alkalmunk.
Nagyon remélem.
El akartam mondani, hogy...
hála neked...
újra rátaláltam önmagamra.
Örülök, Graham. És hála neked én pedig megmaradtam önmagamnak.
Ha veled vagyok, jöhet bármi.
A feliratot fordította: Varga Balázs