Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ÄVENTYRET VÄNTAR
VARMA VINTERHÄLSNINGAR
HÅLL ER VARMA I VINTER
ALLA SNÖÄLSKARE, SE HIT!
NY VIDEO! RES SMART MED...
TRAVEL WISE
Frohe Weihnachten, som betyder god jul.
Det är jag, Tracey Wise.
Innan julfirandet hemma i USA flög jag till Vierwaldstättersjön i Schweiz.
Man kan åka skidor i de underbara schweiziska alperna
eller avnjuta en traditionell Glühwein i stan.
Om det är ruggigt ute kan man lika gärna tillbringa julen i Schweiz.
Och kom ihåg: Res mer, res med Wise!
MARK MISSAT SAMTAL
Trace, jag missade dig igen.
Mitt sista möte i Paris ställdes in, så jag åker hem tidigt.
Så jag reser gärna nånstans tillsammans. Trolla fram nåt bra åt oss.
Nu ringer Chloe, min motpart här.
Jag ska vara på Rue Michel eller nåt, men jag har helt klart gått vilse.
Vi hörs snart.
VÄLKOMNA TILL PENSIONAT SILVER PEAK LEDIGA RUM
Frohe Weihnachten, som betyder god jul.
Det är jag, Tracey Wise.
Innan julfirandet hemma i USA flög jag till Vierwaldstättersjön i Schweiz.
Man kan åka skidor i de underbara schweiziska alperna
eller avnjuta en traditionell Glühwein i stan.
Mamma, moster Barb, kolla här.
Om det är ruggigt ute kan man lika gärna tillbringa julen i Schweiz.
Och kom ihåg...
Res mer, res med Wise!
Det är hennes slogan. Hon heter ju Tracey Wise.
Ja.
Det är gulligt, men vad har det med oss att göra?
Hon kan ju recensera pensionatet.
Skulle en berömd jetsettare komma till Silver Peaks, Vermont?
Varför inte, moster Barb? Hon har redan varit på Fiji,
och i Phoenix, Montreal, Arizona.
Varför inte Silver Peak vid jul?
Men vad är syftet med det? Vi behöver betalande gäster, inte inbjudna bloggare.
Precis, mamma.
Det här är den första julen vi har öppet, och vi har
noll julgäster.
Hallå!
Barb, du föddes i det här huset, precis som jag.
Har du glömt att vi är systrar?
Vi skulle bara behöva locka hit en liten andel av hennes följare.
Tycker ni att mitt liv verkar glamoröst?
Här sitter jag och dekorerar pepparkakshuset
medan min pojkvän sitter bredvid och fyller i kalkylblad.
Men får man en mysig hemmakväll ska man värdesätta den.
Så tills min nästa stora resa: Res mer, res med Wise.
En romantisk semester.
Vi bjuder hit Tracey och hennes pojkvän för en romantisk vintersemester.
Varm choklad vid elden, skymningspromenader i snön,
middag med levande ljus.
- Ja! - Det är en bra idé.
Jag skriver till henne.
Fråga om hon har några söta singelvänner åt Graham.
Vi vill bjuda dig och Mark på en romantisk helg på Pensionat Silver Peak.
Kommer!
Vad blir nästa stora resa?
Jag blev just inbjuden till ett jättefint pensionat.
Silver Peak i Vermont. Du måste se det.
Ägarna, Sarah och Graham Cooper,
bjöd in mig med pojkvän för en romantisk semester.
Det är nog ödet, för Mark och jag utbytte precis röstmeddelanden
om att vi måste göra nåt i jul, och...
Gör inte så där, Annie.
Vad? Så du ska till Vermont med företagsförvärvs-Mark? Toppen.
När ska du acceptera det? Vi har varit ihop i över ett år.
Ja, men du har bara träffat honom i tre månader.
Det är nog mer än så.
Jag är rädd att du gillar tanken på Mark mer än själva personen.
- Vad betyder det ens? - På pappret är han perfekt.
Stilig, välutbildad, bra jobb. Han reser i jobbet och förstår den delen av ditt liv.
Ja. Och han är en trevlig kille.
Ja, han är trevlig, men räcker det verkligen?
Jag vill att du ska vara upprymd, inspirerad, jättekär.
Du ska ha ett fantastiskt förhållande, inte ett trevligt förhållande.
Tänk om det enda ni har gemensamt är era bonuspoäng hos flygbolagen?
Okej, jag har sagt mitt.
Om Mark är den rätte stöttar jag dig. Jag vill bara att du är lycklig.
- Det vet du väl? - Självklart. Du är en fantastisk vän.
- Och ditt barn är en ängel. - Bara när hon sover.
Vilket hon alltid gör.
Hon sover bra.
Problemet med att bo på jobbet är att man aldrig stämplar ut.
Om Tracey kommer hit sover hon antagligen i det här rummet,
och då ska det vara perfekt. De här låsen är nyckfulla.
Raring, jag hoppas att du vet hur mycket jag uppskattar
allt du har offrat för det här stället. Jag hade inte klarat det utan dig.
Och din pappa skulle vara så stolt.
Oroa dig inte, det här stället ska upp i topp igen.
Alla vill ju inte bo på ett helt nytt, supermodernt hotell. Eller hur?
Park View må ha en jacuzzi i varje rum,
men har de mina fläderbärsscones med honungssmör?
- Icke. - Icke.
- Nej. - Nej.
- Finns de i köket? - Ja.
- Smör? - Ja.
Perfekt.
Okänt nummer.
- Undrar vem som ringer. - Vi ser efter.
Annie!
Annie? Jag är hemskt ledsen.
Jag söker en Tracey Wise.
Hej, det är jag. Och vem är du?
Förlåt. Du måste undra vad det är för skum karl som ringer.
Jag heter Sam Phillips. Jag är vd för Luxe Voyage Magazine.
- Luxe Voyage Magazine? - Tracey har alla nummer.
Inte alla 276. Storhelgsutgåvorna är svåra att få tag på.
Jag är glad att du gillar Luxe Voyage, för jag gillar dig.
Förlåt, mitt flyg går snart.
Jag ringer för att erbjuda dig en audition för att skriva för Luxe Voyage Magazine.
Sam, det låter som en fantastisk möjlighet.
Jag skickar en lista på boenden. Välj ett, så bokar vi ett rum.
Du skriver en artikel, och om den är bra får du skriva på heltid.
Femstjärnigt boende, gratis resor,
en egen spalt och en konkurrenskraftig lön.
- Vad sägs? - Jag säger ja.
Strålande. Vi får prata mer sen.
Okej. Får jag fråga vart du ska?
Till en liten stad som heter Rovaniemi i Finland, nära polcirkeln.
Finnarna insisterar på att det är jultomtens sanna hem.
Norrskenet är spektakulärt.
Bara en av alla platser du kan få resa till en vacker dag.
Jag skickar mejlet nu. Hej!
- Hände det där? - Ja, det gjorde det.
- Vart skickar han dig? - Jag ska kolla mejlen.
Okej.
Här är det. "Kära ms Wise,
Några boenden vi vill få utvärderade."
Fairfax, Virginia.
Allentown, Pennsylvania.
Columbus, Ohio.
Du besöker inte tomtens hus på din första resa. Det är okej.
Fort Lauderdale, Florida.
Oj. Ja, det är ju varmt.
Inte en chans! Snacka om ödet.
Det sista hotellet är Park View Hotel i Silver Peak, Vermont.
Är det en intressekonflikt att recensera två boenden i samma stad samtidigt?
Du har inte skrivit på nåt exklusivitetsavtal,
så börja med Park View och masa dig över till pensionatet sen.
Det är ingen intressekonflikt, det är bara behändigt.
Det kan du ge dig på! Snälla...
Marcus, här kommer din club sandwich.
Vill du ha mer kaffe?
Hejsan, jag heter Jennie. Välkommen till Max's. Vad önskas?
Jag var inställd på kaffe, men vad är veckans milkshakesmak?
Det är pepparkaka, med riktiga kaksmulor på.
- Det låter mycket bättre än kaffe. - Smart val.
Framme i Silver Peak.
Stannade till på ett gulligt litet fik.
Först en pepparkaksmilkshake, sen vidare till Park View.
Jag har fel jobb.
Varsågod.
- Tack. - Det var så lite.
Hejsan!
Förlåt!
Det är min make. Det är inte så vi hälsar här.
Bäst för dig det.
Dan, det här är...
- Tracey. - Hej.
- På genomresa? - Som de flesta.
Jag stannar faktiskt.
Du bor väl inte på det där snobbiga Park View Hotel?
- Tja... - Hon får bo var hon vill.
De som äger pensionatet är våra vänner, så vi är partiska.
- Ja, Graham är som en bror för mig. - Graham Cooper?
Känner du Graham?
- Inte direkt. - Vem känner mig?
Jag...
- Hoppsan. - Jag är hemskt ledsen.
Tracey.
- Graham? - Ja.
- Känner ni varandra? - Nej. Jag trodde att du var äldre.
- Var det nåt jag sa? - Nej, men...
Ert meddelande var undertecknat "Sarah och Graham", så jag antog...
- Sarah är min mamma. - Vänta, så ni känner varandra?
Ja. Nej. Bara online.
Det här är Tracey Wise. Hon ska recensera pensionatet.
Så du är den Tracey!
"Res mer, res med Wise."
Det är jag.
Så du ska inte bo på Park View. Jag avskyr det där stället.
- Jag... - Du hittade fiket.
Och du drack stans bästa milkshake. Vi får stryka det från rundturen.
Jag är hemskt ledsen.
- Nej, det är okej. - Jag hämtar en ny.
- Kaffe, Graham? - Ja, tack.
Jag tar också en milkshake.
- Så du är redan här? - Ja, men...
- Reste du med flyg? - Ja.
Jag ska ringa ett samtal, sen tar jag väskorna och kör dig till pensionatet.
Jag... Graham...
Han anstränger sig verkligen för dig.
- Så är det att vara en fin resebloggare. - Jag är inte så fin.
Okej.
Pensionat Silver Peak.
Mamma, Tracey Wise är här.
- Var då? - Här.
Det hjälper om jag vet var du är.
Jag är på fiket, och hon är här.
Hon ska inte komma på flera dagar. Vi är inte redo.
Vadå, bloggaren?
- Gör er redo, för hon är här. - Ja, du sa det. Okej.
- Okej. - Okej.
- Glada nyheter.
Okej, varsågoda.
Ingen milkshake till dig. Dr Stone var här tidigare.
Du glömde nämna ditt höga kolesterolvärde.
Det är okej. Hon är ju bara en vanlig gäst, eller hur?
En halvberömd, inflytelserik gäst
som har pojkvän.
Va? Just det. Var är pojkvännen?
Tracey. Jag tror att du kommer att älska ditt rum.
Det gör jag säkert.
Var är din pojkvän? Ska vi vänta på honom?
- Mark? - Har du en pojkvän?
Ja. Min mamma nämnde att hon bokade en romantisk semester.
Ja, precis.
Ja. Han har fått förhinder i några dagar på grund av jobbet,
så jag kanske behöver stanna några extra nätter.
Det är okej. Rummet är ledigt.
Det är problemet här.
- Ska vi gå? - Ja, det borde vi göra.
- Tack för... - Tack så mycket.
Det var trevligt att träffas.
- Jättetrevligt. - Kul att träffas.
- Hoppas vi ses snart. - Sätt upp det på mig.
Efter dig.
- Det här blir intressant. - Ja.
- Daniel Wilson. - Vad?
VÄLKOMNA TILL PENSIONAT SILVER PEAK
- Så ja. - Nej, låt mig ta den.
- Tack. - Det var så lite.
Jag ska ringa lite snabbt, men jag kommer strax.
- Visst. - Okej.
Hej, Trace. Läget?
Mark?
Du packar. Det är perfekt.
För jag är redan...
Det strulade lite, så jag är redan på pensionatet.
Men jag kan bara ändra mina planer.
Det är bara två personer. Hur många bakverk ska vi ha?
Vissa föredrar muffins, det är allt jag säger.
- Jag är den äldre och klokare systern. - Underskatta inte dina utsökta scones.
- Var är Tracey? - Tappade du bort dem på vägen hit?
Slappna av. Hon ringer bara ett samtal. Och de är inte "dem" än.
Hennes pojkvän kommer senare.
Och hon är tidig, eller tog jag fel på datumen?
- Bra början, va? - Sarah, det ordnar sig.
Och du säger åt mig att baka muffins. Jag blir alldeles snurrig.
Jag kan väl byta till hotellet sen, men kan du köra upp imorgon?
Mark?
Jag packar inte för Vermont.
- Okej, men tror du... - Tracey, hör på...
Det är några saker kvar att göra med avtalet, och jag...
Jag ska tillbaka till Paris.
Men...
du kom just tillbaka.
Jag har tänkt mycket på det.
På hur svårt det är för oss att matcha våra scheman
och bara vara tillsammans.
Ja. Det var därför jag planerade resan, så att vi kunde få kontakt igen.
Men vad händer efter jul?
Vad menar du?
När jag håller på med nästa avtal i en månad,
och du flyger till avlägsna destinationer.
- Särskilt med det nya jobbet. - Det är inte mitt än.
Och det skulle nog inte förändra saker särskilt mycket, och...
Och det känns som om jag tråkar ut dig när jag pratar om jobbet.
Nej, inte alls.
Du bryr dig inte om kapitalförslitning, likvida tillgångar
eller toppstyrda förvärv.
Förlåt om jag inte har verkat intresserad. Jag...
Jag insåg inte att det störde dig, men...
Jag kan jobba på det. Vi kan...
Vi kan jobba på det här tillsammans.
Det är just det, Tracey. Ska vi behöva jobba så hårt?
Vad menar du?
Det här är kanske inte en jättebra idé.
Vad menar du?
Vi kanske borde göra slut.
Hon står bara där.
Barb! Om hon vänder sig om och ser dig spionera på henne
så blir det pinsamt.
- Hon kommer in när hon är klar. - Ja.
Tracey, inte sant? Det är kallt där ute.
Varför kommer du inte in?
Välkommen.
Ja, förstås. Förlåt, jag tänkte bara på... saker.
Får jag ta din kappa?
- Bär upp ms Wises väskor till rummet. - Ni kan kalla mig Tracey.
Vill du ha en kopp te?
Kaffe? Varm äppelcider?
Vi har ingen cider, men jag kan göra lite.
Min syster är en fantastisk kock. Jag skulle bränna vid vatten.
Te vore underbart. Tack.
- Mina nybakta fläderbärscones. - De ser jättegoda ut.
Jag var orolig att du och Mark föredrog muffins.
- Mark? - Kommer han med egen bil?
Vi vet att han också reser i jobbet.
Jaså?
Graham visade oss din blogg, och jag fastnade direkt.
Alla underbara ställena du åker till. Ni är ett sånt charmigt par.
Tja, vi...
Tack.
Det här funkar.
Eller hur?
Man kanske inte ser det direkt,
men Silver Peaks är den perfekta platsen för en romantisk helg.
Vi brukade ha en årlig juldans den 23 december, år efter år.
Det var nåt speciellt i luften då.
Många par träffades där.
- Inklusive hon och Grahams pappa. - Ja.
Det har varit så härligt, men det har varit en lång resa.
Kan jag gå upp på rummet, vila fötterna och packa upp?
- Självklart. Ska jag ska visa var det är? - Nej, jag hittar det.
- De här var jättegoda. - Tack.
- Säg till om du behöver nåt. - Det ska jag.
- Hej. - Hej.
Du har nog hamnat fel.
- Jag såg dig där inne och tänkte... - Jag gjorde i ordning det åt dig.
- Okej. - Ja.
Är det här dina?
Ja.
- Var det här ditt rum som barn? - Det är mitt rum.
Jaså, du bor här?
Det är så ett pensionat funkar. De som driver det bor där,
så att de kan...
- Just det. - Erbjuda folk service.
- Jag trodde att damerna där nere drev det. - Ja, men jag hjälper till.
Min mamma har drivit det här stället i över 30 år.
Moster Barb är på "besök".
Hon är som en omvänd flyttfågel.
Hon flyttade till Florida, men är här från Thanksgiving till nyår.
- Det låter rätt kul. - Ja.
Ska jag visa dig ditt rum?
- Ja. Självklart. - Ja.
Förlåt.
- Nej, det är okej. Efter dig. - Okej.
Inte alls pinsamt.
Där har du badrummet.
Extra filtar, handdukar, kuddar.
En kudde påminner dig om att vara glad. Den är ny.
Frukost klockan sju. Kan jag hjälpa dig med nåt mer?
Jag borde nog nämna att när jag ringde det där samtalet...
Ursäkta att vi stör.
Den första av flera små detaljer under er romantiska helg.
Oj, det här var så oväntat.
Vi ser fram emot att träffa Mark.
Park View är inte det enda stället för romantik.
Så fort de öppnade blev vår existens hotad.
Före i fjol var vi enda stället i stan.
Okej, Babs, vi behöver inte...
Tracey, vi klarar oss. Men vi vill så klart gärna bli större.
Ja.
- Nu låter vi henne vara. - Visade han de extra handdukarna?
- Ja. - Och filtarna?
- Ja. - Frukost klockan sju.
Nåt mer du behöver?
- Absolut. Okej. - Förlåt.
- De där jordgubbarna var en fin detalj. - Vilken bra början.
- Vad tycker du? Bra början, va? - Jättebra början.
Bra början...
Sen kom de med champagne och chokladdoppade jordgubbar.
Det var min första timme här.
- Mark är helt otrolig. - Det var ju det här du ville.
Du har bett mig göra slut i månader.
Jag skulle aldrig be dig göra slut med nån.
Som din bästis hjälper jag dig subtilt att nå rätt slutsats.
Ja, du var jättesubtil.
Jag ville bara stärka dig. Jag ville inte att han skulle telefondumpa dig vid jul.
Jag gillade honom aldrig.
Tror du att de märker om jag recenserar min romantiska helg
utan en pojkvän?
Och de hatar Park View Hotel, så jag kan inte nämna det heller.
Det här går inte som jag trodde.
Trace, du har rest jorden runt helt själv en miljon gånger.
Att hantera oväntade saker och träffa nya människor är en barnlek för dig.
Och du kan behöva dra ner på tempot lite.
Ja, du har nog rätt.
Okej, jag måste gå. Pussa bebisen från mig.
Ska ske. Vi ses om några dagar. Jag älskar dig.
- Vad är det här? - Hej. God morgon.
- Hej. - Några förslag på saker jag kan göra?
Vi har några idéer.
Vi har perfekta aktiviteter för er romantiska resa.
Men mest romantiskt hade Silver Peaks juldans varit.
Ja, det låter så speciellt.
- Men du kommer för sent för det. - Ja.
Sent? Det är ju inte ens jul än.
- Du kom fem år för sent. - Sista året vi hade en juldans.
Det var så kul.
Men jag behöver inte göra en massa romantiska aktiviteter
eftersom jag är här ensam.
- Vi dekorerar kakor. - Det låter kul!
Vänta!
Det är ju sista dagen på hantverksmässan.
Om Mark inte hinner hit kan Graham följa med.
Vilken bra idé. Graham kan stan utan och innan.
- Jag vill inte tränga mig på. - Du tränger dig inte på.
Och det vore trevligt med en guide.
- Men ingen press. - Då är det avgjort.
Är det?
Ja. Du ska få ett förkläde, så bakar vi lite kakor.
Okej, toppen.
GOD JUL
Stå inte bara där och ät upp dem.
Dekorera dem istället. Ge honom ett förkläde.
Provsmakning är också ett jobb. Jag säger bara det.
Så... Hur var Schweiz?
Det var underbart. Tack för att du frågade.
Kul att ni tittar på min blogg. Och tack för att ni bjöd in mig.
Jag har så roligt.
Jag har inte dekorerat kakor sen jag var liten.
Det är en tradition här.
Den här, när han var en liten pojke,
brukade göra snögubbar, men med fyra kakor,
för han var tvungen att äta en av dem.
- Varje gång. - En sann historia.
- Ungefär som nu? - Ja.
Man måste ju ha bränsle för att orka jobba. Eller hur?
Jag kan det här. Jag har ett system.
- Jag ska göra en snögubbe. - Okej, då kör vi.
Det börjar bli sent. Ni borde bege er till mässan.
- Just det. - Okej.
Jag behöver din åsikt. Det här är ett svårt beslut.
Renen eller julbelysningen?
- Renen, alla gånger. - Bra val.
Jag tar renen, tack.
Tack för att du tog med mig. Jag har så kul.
Det är så stämningsfullt och vackert.
Jag älskar att gå runt och se vad folk säljer.
Tack. Det är som att vara inne i en snöglob.
När jag var barn sparade jag alla mina pengar
och köpte en julklapp till mamma här.
Det var alltid ljus eller prydnader, med tanke på min budget.
Det älskade hon säkert.
Ja. Förutom ett år.
Jag tände alla ljus samtidigt.
Kanel, mynta, pepparmint, vanilj. Det var illa.
- Moster Barb blev väldigt illamående. - Jisses.
Berätta om juldansen.
- Vad vill du veta? Folk dansade. - Det vet jag.
Men om den var en sån succé, varför slutade ni med den?
Det var inte vi som slutade med den. Moder Jord satte stopp för den.
Vad menar du?
Varje år anordnades dansen i Grange Hall, Silver Peaks mittpunkt.
Okej.
För fyra år sen brann Grange Hall ner.
Ett par veckor före det röstade staden för att ge en massa medel till projekt
som var särskilt lämpade för det nya hotellet som skulle byggas.
- Park View Hotel? - Japp.
Ingen Grange Hall, ingen dans.
Det är sorgligt.
Dina föräldrar träffades ju där. De hade säkert velat fira sin bröllopsdag där.
Min pappa dog för tre år sen, så mamma hade ändå ingen dejt till dansen.
Jag är ledsen, Graham. Jag...
Din familj har drabbats hårt de senaste tre åren.
- Tack för att du säger det. - Det måste ha varit svårt för er.
Vi borde gå.
Tack.
Tack så mycket för allt idag.
Min bästa vän kommer att älska den här sparkdräkten till bebisen.
Toppen. Ja...
Jag har lite jobb att göra, så...
- Så här sent? - Ja.
Ja, men vi ses sen.
- Okej, visst. - Jag ser fram emot att träffa din pojkvän.
Tillbaka så snart?
Ja. Vi gick hem tidigare.
Visst var det en kran som läckte i källaren? Jag tar en titt på det.
- Tror du att du kommer undan så lätt? - Vi trodde att ni kom bra överens.
Ja, vi kom jättebra överens.
Hon har en pojkvän. Jag vill störa när han...
Det spelar ingen roll hur mycket jag... Jag tänker inte vara sån.
Aldrig nånsin.
Självklart inte, men vad hände med...
Mamma, jag vill inte prata om det nu.
Jag menar bara att du inte kan låta det som hände
förstöra din framtid.
Och jag håller med dig. Jag...
Jag fattar det. Men jag...
Vad ska jag göra?
Skrytmåns.
- Åh nej. - Vadå?
Är allt som det ska?
Vad är det jag tittar på?
Traceys pojkvän är i Paris och äter en baguette med en annan kvinna,
när han ska vara här.
- Är du säker? - Hur hittade du det där?
Jag följer Tracey på sociala medier nu.
Jag läste hennes inlägg, och Mark var med i flera av dem.
Så jag gick igenom hans konto, för ärligt talat var jag nyfiken.
Det är inte ens privat.
Traceys pojkvän är i Paris och myser med en annan kvinna.
Det går bara att tolka på ett sätt.
Jag gillade honom aldrig.
Pratar ni fortfarande om samma sak som igår?
Traceys pojkvän är inte uppriktig, och hon vet inte om det.
Det har nyhetsvärde.
Vad ska vi göra? Berätta för henne?
- Hon blir förkrossad. - Hon skulle ha en romantisk resa.
- Det är inte vår ensak. - Vi kan inte tiga om det.
Tracey lär ju se inlägget så småningom.
Vilket inlägg?
Borde jag vara orolig?
- Det tycker jag inte. Du förtjänar bättre. - Va?
Barb!
Va? Ja...
Oj.
Förlåt att jag inte var helt ärlig mot er.
- Kände du till det här? - Inte just det där, men...
...Mark och jag gjorde slut precis när jag kom hit.
Det var honom jag pratade med på verandan.
Så han kommer inte. Han har tydligen fullt upp på annat håll.
- Varför sa du inget? - Det var pinsamt.
Han var med i mina inlägg, och ni frågade om honom,
och jag bara... Jag vet inte.
Han dumpade mig i ett telefonsamtal, och...
Hon går inte upp mot dig.
Det är okej. Hon är antagligen...
Hon är antagligen...
Hon jobbar på hans Paris-kontor.
Hon gillar nog likvida tillgångar, kapitalförslitna förvärv och sånt.
Hon är nog perfekt för honom.
Är du okej?
Ja. Vi passade ändå inte så bra ihop.
- Jag brukar vara sist att komma på sånt. - Jag är ledsen att det hände.
Jag ska ut och fixa några lampor.
Vad hade jag gjort utan honom?
Ursäkta mig ett ögonblick.
Det där var ju intressant.
- Sam? Hej. - Tracey!
Jag ska iväg och titta på renarna!
Och du ringde mig för att skryta?
Vi ska ha så roligt tillsammans.
Nej, jag ringer för att kolla vilket boende du tänkte recensera.
Jag ska recensera Park View i Silver Peak.
- Det är ganska... - Mr Phillips!
Jag ser fram emot den. Är du klar till nästa vecka?
Ja, visst.
- Jag är i närheten, så... - Strålande!
Jag håller utkik efter den.
- Redo? - Jag kommer!
Okej, ha så kul med renarna.
Sam?
- Hejsan. - Hej.
Kan jag hjälpa till?
- Du är väl inte certifierad elektriker? - Va? Nej.
Du är ju jurist. Jag vill inte bli stämd.
- Vet du att jag är jurist? - Ja. Jag läste det i din blogg.
Du grävde djupt om du hittade den informationen.
- Jaså? - Hej!
- Det är kallt här ute. Lite varm choklad? - Ja.
Ja, tack.
Så du... läser min blogg?
- Fiskar du efter komplimanger? - Kanske.
Ja, jag gillar att läsa din blogg.
- Tack så mycket. - Det var så lite så.
Men jag måste fråga en sak. Ärligt talat,
vad sa dina föräldrar när du kastade bort din juristexamen?
Jag kastade inte bort den!
Okej? Jag använde den bara under väldigt kort tid
innan jag ändrade riktning helt i livet.
Men jag menar...
Båda mina föräldrar var advokater, så de förväntade sig det av mig, och...
Kalla det brist på fantasi, men...
- Men jag hade jättebra betyg. - Det tvivlar jag inte på.
Men jag tror att allt förändrades under min examensresa.
Vad är det?
Resan som juriststudenter gör
efter att ha skrivit examensprovet, innan de får resultatet.
Min varade i ett par veckor.
Det var svårt att hålla alla uppdaterade, så jag startade en blogg för ändamålet.
Och då kände du att det var dags att byta karriär?
- Nej. - Inte?
Som mitt senaste förhållande visade
tar det ett tag för mig att fatta saker och ting.
Jag började jobba 80-timmarsveckor på en bra advokatbyrå,
och jag var så olycklig.
Det positiva var att jag hade råd att resa mycket.
Så jag åkte iväg, och varje gång fortsatte jag på min blogg.
Och slutligen, efter två år,
insåg jag att jag bara var lycklig när jag reste.
Jag tänkte på resorna, planerade dem, och det var det som höll mig uppe.
Jag kämpade mig igenom arbetsveckan genom att tänka på min nästa resa.
Jag insåg jag att jag inte ville kämpa mig genom livet. Jag ville uppleva det.
Nu får jag reklamintäkter från bloggen och blir inbjuden till underbara platser,
som Pensionat Silver Peak i Vermont.
Det är rätt underbart. Du då? Var planen alltid att jobba i familjeföretaget?
Ja, pappa förväntade sig det av mig.
Huset har funnits i mammas släkt i generationer.
Sen pappa dog, och med allt annat som har hänt,
känns det som att vi kan förlora det.
Det kommer inte att hända.
Jag vill tro dig.
Jag kan inte lova nåt, men jag hoppas att bloggen hjälper.
Jag sa till min mamma:
"Vi skulle bara behöva locka hit en liten andel av hennes följare.
Det kan göra stor skillnad."
Jag vet att det inte är så enkelt. "Hej, bloggen!" Pang, en massa folk.
Men hur ska jag annars kunna konkurrera med Park View?
- Måste du konkurrera? - Är det inte så det funkar?
Man måste ha den bästa kakan, den bästa dammsugaren, allt möjligt.
Locka till sig fler kunder och förhoppningsvis öka sina intäkter.
Ja, typ.
Men det finns tusentals framgångsrika kakproducenter.
Jag kan inget om dammsugare men det finns många såna, så...
Vinnaren kanske inte måste få allt. En liten andel av kunderna kanske räcker.
Okej.
Jag säger: "Vi är mindre, äldre, har färre bekvämligheter."
- Du kan inte tänka så. - Jag vet.
- Fokusera på era styrkor. - Ja.
Ni kanske kan göra nåt för att få folks uppmärksamhet.
- Som... - Som vad?
Som...
Tja... Kanske bara...
Ni kanske kan starta upp juldansen igen? Jag slänger bara ur mig idéer.
Du får säga åt mig att vara tyst.
Nej, det är faktiskt en kanonidé.
Det är personligt för staden, det är kul.
Raka motsatsen till Park View.
Bra.
- Att ordna en dans på en vecka blir svårt. - Nej, jag menade till nästa jul.
Ja.
Ja, nästa jul. Om vi finns kvar då.
Jag kan hjälpa till om du vill göra det i år.
- På riktigt? - Ja.
Okej. Så dansen är om en vecka.
- Och vi... - Vi måste...
Vi behöver en plats för dansen som är tillgänglig om en vecka.
Vet du nåt ställe?
- Får jag visa dig nåt? - Ja.
Nå?
- Ska du ha dansen för hela staden här ute? - Ja. Vi kan sätta upp ett stort tält.
Några värmelampor. Vi kan servera varm cider.
- Äggtoddy. - Varm choklad.
- Jag kan bygga ett dansgolv. - Vilken bra idé.
Ett eventutrymme här ute kan skapa helt nya intäkter för pensionatet.
Det har jag aldrig tänkt på. Det är en jättebra idé.
Och vi kan ha massor med dekorationer. Det blir jättefint.
Jag ska visa dig dekorationerna. Det finns massor här inne.
Det här var fint. Jag vet inte om det räcker, men...
Vad har vi mer? Jösses. Förlåt mig.
- Vad är det här? - Det är bara nåt barnsligt från college.
Platser jag hade besökt.
Inte lika många som du, förstås.
Det är fantastiskt. Inte barnsligt alls.
Okej.
En kamera? Var du fotograf?
Jag fuskade lite med det en gång i tiden.
Och sen började du hjälpa till här?
Ja.
Din mamma har redan sagt det, men hon har tur som har dig.
Tack.
Det uppskattar jag.
Perfekt timing.
Chloe.
Chloe?
Ja. Vi kunde vara åtskilda i flera veckor,
men henne måste han skynda tillbaka till.
Den där killen är bara så...
Han har tur.
Han hade tur som hittade henne.
- Jag är glad för hans skull. - Det är så moget av dig, Trace.
Trist bara att er romantiska resa blev förstörd.
Det är okej.
Jag ska faktiskt stanna här lite längre, och hjälpa till att planera ett event.
- Ett event? - Juldansen.
Staden brukade göra det varje år, och Graham berättade
att han bjöd hit mig för att pensionatet inte går runt.
Det kändes som ett kreativt sätt att skapa ruljangs.
Nåt annorlunda.
Så du tänker stanna för en juldans med Graham.
Kan du sluta? Jag försöker bara hjälpa till.
Nån är vaken, så jag måste sluta. Men hälsa Graham från mig.
Hej då.
- Hejsan. - Hej.
- Är du klar? - Ja.
Okej.
Tack.
Vi kommer att behöva massvis med dekorationer.
Vi kanske kan låna lite.
Eller så kan vi be folk skänka lite pynt.
Eller så hugger vi ett gäng städsegröna ruskor.
Vad är en städsegrön ruska?
Okej, stadstjejen. Jag trodde att du var berest.
En städsegrön ruska är en...
Det är en gren.
Varför sa du inte bara gren?
Okej, men...
- Vi kan ju ha ett grendekoreringsparty. - Jättebra idé.
Vi kan ha en brasa. Mamma kan göra sina s'mores med pepparmintmarshmallows.
- Det låter jättegott. - De är jättegoda.
- Vad har vi här då? - Hej.
- Vad jobbar ni med? - Hej, Tracey.
Stör han er? Jag sa att ni satt och jobbade.
Jobbar på vad?
Tracey kom på idén att starta upp stadens juldans igen.
Det kommer att göra folk här så glada.
Vi måste fixa lite dekorationer, så vi ska ha en brasa vid pensionatet.
- Och dekorera grenar. - Oj, vilken kväll.
Sarah ska få göra pepparmintmarshmallows, så att vi kan göra s'mores till barnen.
Bra. Så att Dan kan komma.
Han äter upp dem.
Tänk om vi hade öppet för allmänheten?
Vi kanske kan locka till oss några turister.
Ja, kanske några turister från Park View.
- Jag kan skriva upp det på tavlan. - Bra idé.
Aiden är elektriker. Han kanske kan hjälpa oss med belysningen.
Okej.
Vad mer tänker du inspirera folk till, Tracey?
Brasan var faktiskt Grahams idé.
- Men du fick honom att se möjligheterna. - Ja, ibland kan Graham behöva en knuff.
Vad sa ni om mig?
Jag berättade för Tracey om din frisyr i sjunde klass.
Menar du allvar? Det var taskigt. Är du klar?
- Ja. - Vad ska ni göra?
Vi ska se vad vi kan få gratis.
Vi ska tydligen ut i skogen och leta efter städsegröna ruskor.
Ett fint sätt att säga grenar.
Var inte du från Manhattan?
- Lycka till. - Ja, lycka till.
- Nu drar vi, Manhattan. - Vi ses.
- Mamma? Moster Barb? - Här inne.
- Hej! - Hejsan.
Tracey och jag har några idéer om pensionatet vi vill ta upp med dig.
- Det är bara idéer än... - Vänta!
Vad är det?
Tracey la upp foton från verandan,
och vi har redan 53 nya följare och en alla hjärtans dag-bokning.
- Fantastiskt. - Toppen.
Rätt bra bilder.
Jag kan plocka fram min kamera och ta lite fler reklambilder.
Det vore toppen.
Men middagen står på bordet, så vi måste sätta oss ner och äta.
Härligt.
Vad var det för planer ni pratade om?
Jag säger ja, vad det än är.
Traceys idéer hjälper redan, så jag är med.
- Det ser jättegott ut, mamma. - Verkligen.
Tracey, berätta hur det är att ha en resesida.
Vad vill ni veta?
Är det svårt att resa ensam hela tiden?
Blir det ensamt?
Nej, jag träffar många fantastiska människor. Men en reskamrat vore inte fel.
Anställer du?
Jag blir åksjuk och jag är rädd för att köra på vänster sida, men jag är billig.
Jag fick faktiskt ett jobberbjudande. Luxe Voyage Magazine ringde mig nyligen.
Betyder det att du måste stänga ner din webbplats?
Jag antar det. Eller hur?
Får du fortfarande göra dina gulliga videor då?
- Jag tror det. - Hoppas det.
- De är så roliga och så mycket du. - Ja.
Tack. Det är en prestigefylld tidning, så det är en jättebra möjlighet.
- Självklart. - De kan skatta sig lyckliga.
- Tack. - Ursäkta mig.
Pensionat Silver Peak, det här är Sarah. Det är jag.
En brasa?
- Jaså, det gjorde de? - Vad har ni gjort?
På fiket?
Jag är också glad att de berättade det.
Du får gärna komma när vi ska dekorera grenar. Okej.
Toppen.
Jag ser fram emot det. Hej då.
Du sa att du var med på allt.
Ja, du skrev på kontraktet utan att läsa det.
Du sa alltid att du var den bästa värdinnan. Nu får du bevisa det.
Jag älskar fester. Det här blir kul.
Jag är stolt över oss. Det ser redan bra ut.
- Ja, det börjar arta sig. - Ja.
- Tack för hjälpen, förresten. - Visst.
Du...
Varför låg din kamera ute i skjulet så länge?
Har det nåt med din pappa att göra?
Ja. Efter college reste jag runt i Sydostasien.
Man kan verkligen leva billigt där. Det vet ju du.
Jag måste ha tagit en miljon foton, och jag ville göra mer.
- Fota mer? - Ja. Och resa mer.
Men pappa tyckte att fotandet var mer av en hobbysyssla än ett jobb.
Säg det till alla fotojournalister, bröllopsfotografer, modefotografer
och resefotografer som tjänar bra på det.
Ja, eller hur?
Jag var enda barnet, så han ville att jag skulle göra nåt tryggare.
Hög lön, stabilitet, pensionsavtal.
Ja. Lite som att vara advokat.
Precis.
Graham, om du gillar fotandet så mycket...
Du har mycket kvar av livet. Du hinner fortfarande.
Jag vet.
Jag lovade pappa att ta hand om mamma.
- Och jag tycker att det är en sons plikt. - Ja.
Han tog alltid hand om underhållet här, så...
Du tog hans plats?
Ja.
När Park View öppnade
sålde jag lägenheten i stan och satsade pengarna på det här.
Jag fixade en del grejer, men jag höll oss mest bara flytande.
Men nu när du är här tror jag att vi kanske har en chans.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till. Och jag är glad att du bjöd hit mig.
Jag med.
Vad var det?
Kaniner, kanske.
Jordekorrar?
En hjort.
- Björn. - Björn?
Kanske. Vill du veta?
Jag skojar bara. Vi måste hämta grenarna i bilen.
Finns det björnar här? Lämna mig inte.
Jag kommer att ha kåda på händerna i flera dagar.
Sån är Moder Jord. Tänker du svara?
Jag har kåda på händerna. Telefonen blir förstörd.
Ge mig den här, så svarar du.
- Du klarar det. - Okej.
Ja!
Förlåt att det dröjde. Jag har kåda över hela händerna.
Lustigt att du nämner naturen. Jag är hos dig och vattnar dina växter,
och jag kom nog hit lite för sent.
Din ormbunke ser väldigt ledsen ut.
Ingen fara. Hur är det med er? Jag saknar er.
Vi saknar dig också, men du verkar ha ganska roligt.
Jag följer Pensionat Silver Peak på nätet, och jag såg ett foto av dig och din värd.
Sarah?
Nej, Graham.
Sluta. Han är...
Sluta. Jag är bara här på besök.
Mycket längre än planerat, med en väldigt söt kille.
Han är...
Han är vad?
Han är...
Okej, han är jättesöt. Och...
Och omtänksamt och rolig och...
Tracey, du gillar honom.
Va? Nej. Jag vet inte. Kanske.
Spelar det någon roll?
Du vet. Han bor här och jag bor överallt.
Sen när har geografi stått i vägen för ditt dejtande?
Åk inte utan att berätta hur du känner. Då ångrar du dig.
Och jag tror att jag måste köpa en ny växt åt dig.
En i plast, som inte behöver vatten eller solljus.
- Älskar dig. - Jag älskar dig med. Hej då.
Är du klar?
Japp.
Kom igen.
Jag har alltid undrat vad ruskor av järnek var.
"Klä salarna med grenar av järnek" låter inte lika bra, eller hur?
VÄLKOMNA TILL PENSIONAT SILVER PEAK
- Klär ni fortfarande granen? - Det här var vår mors prydnader.
Du har fyllt det här huset med så mycket glädje i år
att vi ville ge dig en egen.
Barb och jag köpte den här till dig för att tacka.
Är den till mig?
Ja, men den får sitta kvar i granen den här veckan.
Vad gulligt. Tack så mycket.
PASS
Tack så mycket.
Jag tänker hänga den här.
Okej...
- Är det här Grahams? - Ja.
Jag köpte den till honom under hans andra år på college.
Han hade tagit fotolektioner, men när...
Han ville inte hänga upp den längre.
Jag hoppas att han fortsätter fotografera. Han har talang och han älskar det.
Det hoppas jag med.
Det är nu eller aldrig.
- Hej, allihop. - Hej.
- Är det min kameraprydnad? - Ja.
Den har jag letat efter.
De passar bra ihop.
Vi ska gå och kolla till bakverken till morgondagen. Strax tillbaka.
Hon är så subtil.
Kolla här.
När jag var barn hade jag en hund som hette Bernard.
Han såg ut precis så här, minus vingarna.
Han skällde alltid på prydnaderna, så han fick en egen prydnad.
Jag vill veta historien bakom den här. Vem är det? Har du gjort den?
Det beror på. Gillar du den?
- Var ska vi ha honom? - Nedpackad i lådan?
- I mitten. - Jag menade allvar.
- Hej. - Hejsan.
- Har Barb och Tracey lagt sig? - Japp.
Jag har packat ihop allt, så ska jag göra nåt mer innan jag knyter mig?
Jag behöver prata lite med min son.
- Okej. - Sätt dig.
- Hej. - Hej.
Allt som det ska?
Vet du... det är det inte.
Du gör så mycket här, och jag borde ha förstått varför.
Jag förstår inte riktigt.
Graham...
Innan din pappa gick bort,
bad han dig att stanna här med mig och ta hand om det här stället?
Okej, ett par saker.
- Sa Tracey nåt om det? - Nej.
Din moster hörde dig.
Var inte arg för att hon berättade det. Det är jag glad för.
Är det sant?
Åh, Graham.
Din far menade väl,
men han hade fel.
Jag skulle inte påstå att han hade fel. Mamma, jag är din son.
Jag älskar dig.
Jag vill ta hand om dig, som du har tagit hand om mig.
Det är just det. Det är inte hela ditt liv.
Du har så mycket kvar av livet,
och jag skulle aldrig förlåta mig själv om du inte gjorde vad du ville med det.
- God morgon. - God morgon.
Får jag bjuda på en kopp kaffe?
Visst, men du har händerna fulla. Jag tar det själv.
Jag har nog aldrig sett nån göra marshmallows.
Det är en av mina jultraditioner.
De är till brasan ikväll.
Det verkar mycket jobb.
- Det är faktiskt väldigt enkelt. - Jag går till affären och köper dem.
- De smakar inte likadant. - Säkert inte.
Kan jag hjälpa till med nåt?
- Absolut. Här. - Okej.
- Ta de här och pudra dem lite. - Okej.
Toppen.
Det har varit jättefint att ha dig här.
- Du och Graham jobbar så fint ihop. - Ja, det tycker jag med.
Han har haft det ganska jobbigt.
Att han förlorade sin pappa, menar du?
Ja, förstås.
Och hans sista förhållande slutade inte så bra.
Det är trevligt att se honom le igen.
Tack.
Bra.
Vad händer nu?
Vi måste få ner det här i formen.
- Där är de ju! - Hej.
Tack för dekorationerna!
- Grenarna ligger där borta. - Ta några s'mores.
Ni ska få varsin att pynta.
Gör dem så glittriga som möjligt. Ju glittrigare, desto bättre.
Sen sätter jag upp dem här.
Vi trodde alltid att han skulle lämna Silver Peak.
Ja, och inte bara flytta till Boston eller Albany.
Vi väntade oss vykort från Kilimanjaro, Colosseum i Rom, Stora barriärrevet.
- Så alla de där kartnålarna... - Oanvända.
Obrukade? Han åkte inte.
Men nåt har förändrats sen du kom, Tracey.
- Det är som om Graham... - ...har vaknat till liv.
Precis.
Pepparmintmarshmallows, var har ni varit hela mitt liv?
- Hör du! - Sluta.
- Hej. - Vad har jag missat?
Bara att min make nu äter sin femtonde s'more.
- De är jättegoda. - Vi borde ta en bild.
Jennie, Dan, kom närmare. Graham med.
Sam, hej. Hur går det? Är du kvar i tomtens hemstad?
Nya Zeeland, faktiskt. Jag är på vinprovning.
Jag har faktiskt aldrig varit där.
- Det är inte därför jag ringer. - Åh, okej.
Kan du berätta varför, när jag bad dig att recensera ett hotell i Silver Peak,
du postar inlägg om det enda andra boendet där dygnet runt?
Dygnet runt vet jag inte. Jag...
Jag visste inte att det var så bråttom med artikeln.
Man jag är inte anställd av er ännu,
och jag bodde redan på pensionatet när jag tog på mig provjobbet.
Jag vill bara inte att ditt omdöme ska grumlas
av ditt umgänge med Park Views konkurrenter.
Det är ganska generöst gentemot pensionatet
att kalla det för en konkurrent till Park View Hotel.
Park View håller fortfarande ett rum åt dig, som Luxe Voyage Magazine betalar.
Flytta dit snart, så att vi får se din artikel.
Okej.
Ha så kul i Nya Zeeland, Sam. Hej då.
Graham.
Hej.
- Hej. - Är du okej?
Det var inte meningen att tjuvlyssna, men jag råkade höra dig.
Är det generöst att kalla oss en konkurrent till Park View?
Jag är ledsen, Graham. Det var inte det jag menade.
- Varför hjälpa oss om du inte tror på oss? - Jag menade inte så.
Det var det jag hörde. Såvida jag inte hörde fel?
Jag vet vad du tycker om Park View Hotel.
- Varför stöttar du dem? - Jag stöttar dem inte.
Det känns så.
Du vet väl att jag är en resebloggare, eller hur?
Jag reser till olika platser. Och jag sitter i kläm här.
Om du hade motstridiga känslor hade du kunnat berätta det för mig.
Men jag... Det är ett jobb, okej? Jag måste skriva båda recensionerna.
Så det här är bara ett jobb nu?
Jag...
Det var du som bjöd in mig.
Jag kom hit, och jag skrev en bra recension.
- Jag ska gå nu. - Va? Vänta.
Var det allt?
Tänker du bara gå?
Jag vet inte. Jag måste till Park View.
Det här är så...
...stämningsfullt.
Tack. Jag klarar mig nu.
Var det nåt...?
Jag är hemskt ledsen.
Förlåt.
God jul!
Jag förstår inte. Jag trodde att alla hade en trevlig kväll.
Ni såg ut att ha det så mysigt vid elden.
Ja, fast det var inte på riktigt.
Hon var bara här för att göra ett jobb.
Graham, tycker du inte att du överreagerar nu?
Jag...
- Gör jag det? - Nej då.
Här ser vi en fullständigt resonlig karl.
Ni ska få prata i fred.
Okej.
Jag ska inte lägga mig i, men har det slagit dig
att du kanske stöter bort Tracey för att du är rädd för att bli sårad igen?
Spelar det någon roll?
Hon kom hit för att göra det hon ville. Hon hjälpte oss och nu är hon borta.
- Hon kanske inte hör hemma här. - Frågan är om du hör hemma här.
Jag skojade inte när jag sa att du har min välsignelse att lämna stan.
Jag skulle sakna dig nåt enormt,
men hellre det än att du går miste om nåt.
Om det bara vore så enkelt.
Livet är bara så komplicerat som man gör det.
Ja.
Du är alltid så klok.
Och beskäftig.
Park Views reception. Hur kan jag hjälpa er?
Hej. Är det några evenemang ikväll?
Evenemang?
Kanske nån möjlighet att träffa andra gäster,
nåt slags julfirande?
Vår concierge kan hjälpa er att planera utflykter imorgon.
Vi har bra skidåkning och fina antikaffärer här.
Så bra. Tack så mycket.
Kan du skicka upp en filt till?
Självklart.
Tack. Det var trevligt att prata med dig...
Graham?
Fråga mig då. När jag visste att Jennie var den rätta.
- Jag tänkte inte fråga det. - Jo.
- Nej. - Jag känner dig.
Det är uppenbart att du och Tracey har nåt på gång.
Jag trodde det. Ja.
- Jag tror att jag sabbade det. - Så fixa det.
- Du får det att låta lätt. - Du får det att låta svårare än det är.
- Du låter som min mamma. - Mrs Cooper är en smart kvinna.
Du vet vad du vill.
Frågan är bara om du tänker göra nåt åt det.
Jag tror att jag fastnade i tankesättet att inget kan förändras,
och plötsligt verkar allt kunna förändras.
Ja, om du låter det.
Okej, jag nappar väl då.
Hur visste du?
Hon får mig att vilja bli en bättre man, men hon älskar mig även precis som jag är.
Du löser det här. Jag måste gå.
- Ja, vi ses. - Vi ses.
Hej, du har nått Annie. Lämna ett meddelande.
Hej, Annie, det är jag.
Det hände lite grejer här,
så jag verkar vara i New York över jul ändå.
Ring mig när du kan, okej?
NU DANSAR VI!
Hej, du har nått Annie. Lämna ett meddelande.
Sarah Cooper, håller du på med telefonen på en fest?
Skämtar du?
Tracey lade upp sin recension av Park View. Jag kunde inte låta bli.
"Park View i Silver Springs, Vermont
är elegant, modernt
och sprängfullt med all lyx en resenär kan önska sig."
Va? Vänta lite.
"Med jacuzzi i varje rum, stans bästa kök
och en minimalistisk och monokromatisk design som gav mig skuldkänslor
när mina strumpor låg på golvet..."
- Det kommer mer. Jag vill inte läsa det. - Har Graham sett det här än?
Jag hoppas inte det.
Hejsan. Kom igen, det är jul. Det är nästan jul.
Står ni här och glor på telefonen? Ut med er och ha kul.
- Jo, vi... - Vi var så nyfikna.
- På vad? - Traceys recension av Park View.
Vi har bara läst inledningen, men...
Får jag se?
- Visst. - Tack.
"Dessutom finns det flera dussin Park View-hotell runt om i världen,
vilket borgar för en stabil och pålitlig lyxvistelse."
Ja.
Jag är ledsen. Jag trodde att hon var...
Jag trodde inte att hon skulle göra det här.
Hon gör bara sitt jobb.
Ut med er nu, ta lite mat eller nåt.
- Jag tar en promenad. - Okej.
Ja.
Sam! Hej. God jul!
Hör du mig? De spelar musik här.
"God jul." Är det allt du har att komma med?
Gillade du inte min recension?
Om jag gillade den? Inte det minsta.
Du bad om min åsikt.
Jag vill inte ha åsikter.
Jag vill ha en bra recension av hotellet som mitt företag investerat miljoner i.
Va?
Luxe Voyage Magazine förvärvades för några år sen av Continental Resort Group,
som äger Park View Hotel-kedjan,
Min chef vill ha bra recensioner,
och som din chef förväntar jag mig att...
Jag måste stoppa dig där, Sam.
Du är inte min chef, och det var bara ett provjobb.
Jag tror inte att det här kommer att funka.
Tracey, kom igen!
God jul, Sam. Hej då.
Oj.
- Imponerande. - Jag vet inte hur mycket du hörde.
Jag ville inte vara oprofessionell. Jag var bara upprörd.
Jag var upprörd när jag läste att "Park View har god mat,
fina bekvämligheter, vackra lokaler..."
Graham, jag...
"Men i Silver Peak, Vermont, ett välkomnande samhälle
som erbjuder så mycket mer än skidåkning,
känns Park View kallt, själlöst och isolerande.
Överväg att i stället bo på närbelägna Pensionat Silver Peak.
Rummen är mindre, utbudet är enklare
och det är verkligen inte nytt,
men det är, kort och gott, hemma.
Inte bara för de som bor där,
utan för alla som kliver över tröskeln."
Tack.
Du behöver inte tacka mig. Jag bara...
Jag menade det jag skrev.
Inte för recensionen.
Recensionen är säkert jättebra för affärerna, men...
För att du inte åkte.
Hotellet sa att du hade checkat ut.
- Jag trodde att du åkte till New York. - Jag funderade på det.
Det är nackdelen med jobbet.
Jag kan låtsas fortsätta till nästa jobb, men egentligen flyr jag.
Ja.
Vet du vad jag insåg?
Att man kan vara kvar på samma ställe och fly samtidigt.
Jag vill inte göra det längre.
Inte jag heller.
Jag borde ha sagt att jag skulle recensera Park View,
och att jag och Mark hade gjort slut, och...
Graham, jag...
Vill du dansa?
Jag trodde aldrig du skulle fråga.
Hur är läget?
- Varsågod. - Tack, sir.
Ska du bli stadens nya fotograf?
Det är en bra idé, men nej.
Jag tar bara bilder till den nya hemsidan.
Det blir ju fantastiskt.
Jag skapar goda förutsättningar för mamma att lyckas innan jag lämnar stan.
- Vart ska du ta vägen? - Det är många städer jag vill besöka.
Mycket jag vill se. Men ärligt talat
vill jag bara vara där du är.
Så jag är redo för mitt nästa äventyr.
Du då? Är du redo för en ny reskompis?
Lustigt att du nämner det,
för nu när jag ska konkurrera med Luxe Voyage Magazine
behöver jag en professionell fotograf.
- Jag är tillgänglig. - Fantastiskt.
- Jag anställer. - Okej.
Här har jag planerat en stor fest, men nu vill jag bara vara ensam med dig.
- Det ska vi nog hinna med. - Jag hoppas det.
Jag ville bara säga att...
Bara tack. För hjälpen med att hitta mig själv igen.
Varsågod, Graham. Och tack för att du hjälpte mig att inte förlora mig själv.
Jag förlorar mig gärna i dig.
Undertexter: Mattias R. Andersson