PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Obyčejný život.
To byl můj jediný sen.
Sejít se s rodinou k večeři…
a povídat si o prožitém dni.
Snít o budoucnosti
s tím, koho miluju.
Jen tak.
Chtěla jsem žít…
obyčejný život.
Jako ostatní.
To byl opravdu marný sen.
Ve světě, ve kterém žijeme, čím víc sníme, tím bolestivější je život.
Proč mě tady držíte?
Zajímalo mě, co jste za člověka.
Když vás tu vidím,
můžu říct, že máte oči po Seišin.
Znáte moji matku?
Každý si v životě jednou uvědomí,
že nás poutají silnější a záhadnější řetězy osudu, než bychom čekali.
Zdá se, že u vás, slečno Jun Čcheok, u Seišin a u mě…
je to ten případ.
Tvrdí, že ví, kam vzali Jun Čcheok.
Prosím? Opravdu věříte tomu, co ten kluk tvrdí?
Dá se mu věřit?
Jsem si tím jistý.
Viděl jsem ji na vlastní oči.
Kousl jsi do ruky, která tě krmila!
Jak jsi to mohl udělat, nevděčníku? Co?
To už si vyslechl ode mne.
Když jsi umíral hlady, kdo tě přijal a udělal z tebe člověka?
To už jsem taky říkal.
Tvrdili, že když tu ženu nahlásím, panu Čangovi se nic nestane.
Paní Maeda říkala, že je to pro jeho dobro.
Propána, ty tele, vážně jsi tomu věřil? Co?
Kde to je? Kde drží Jun Čcheok?
Máme tu kořist?
Paní Maeda nám poslala Korejku.
Proč mi je dáváš?
Pohlídejte mi je.
- Kdybych se nevrátil… - Čangu.
Prodejte podnik.
Prosím vás.
S krátkým doutnákem bouchnou za pět minut. S dlouhým doutnákem za osm.
Výbuch má dosah pět až šest metrů.
Budovu asi nezboří, ale škody to napáchá.
Čangu…
Čangu.
Přeji hodně štěstí.
Vrať se nám.
Zvládneš to sám?
Jednou už jsem tam byl, neztratím se.
V jednom to bude rychlejší a snazší. Lépe se jim vyhnu.
Tchesangu…
Opatruj se.
Až bude po všem, napijeme se spolu U Měsíce.
Tak jo.
Jedeme.
Zdá se, že jsem paní Maedu podcenil.
Nečekal bych, že tě sem dostane tak rychle.
Za okamžik
dorazí i tvůj otec.
Bude to zajímavý experiment.
Schválně,
pozře tvá matka
dřív hlavu tvoji, nebo tvého otce?
Hej!
Stůj!
Jak to?
Jak je možné…
že se vy Korejci nebojíte?
Víte, že nemůžete vyhrát.
Tak jak můžete mít pořád tenhle výraz?
Taky mám otázku.
Jak můžete být tak nestydatě hrdí?
Ublížili jste mojí matce.
Pošlapali jste štěstí mé rodiny.
Zabili jste tolik nevinných lidí.
A přesto se nestydíte?
Moje skvělé výsledky a úspěchy
jsou příliš velké, než abych je probíral s tebou, špíno.
Úspěchy?
Vážně?
Myslíš, že oslava toho, co tu děláte…
nějak vymaže vaše zločiny?
Předstírej, co chceš,
ale komplex méněcennosti svých lidí tím nezakryješ.
Podplukovníku?
Podplukovníku!
Co?
Matko…
Přesně tak.
Ani se nehni!
Nebo ublížím tvojí dceři, Seišin.
Palte.
Palte!
Ne, dost! Ne!
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI KONCEM A NOVÝM ZAČÁTKEM
DÍL DESÁTÝ SLZA
Za měsíc se vracíte do Tokia?
To vám závidím.
A vydají vám tam tu knihu anatomie?
Nejspíš.
Takže budete slavný?
Je nádherná. Kdo je to? Korejská milenka?
To je Seišin. Nevzpomínáte si?
Co? Tahle Seišin?
Měla moc hezký obličej. Není divu, že na ni manžel nezapomněl.
Manžel?
Ano. Neslyšel jste o tom?
Její manžel ji sem přišel hledat.
Chtěl se s ní setkat.
PRO VOJENSKÉ ÚČELY BENZÍN
Pane Čangu!
Pane June?
Přineste sem všechen dusík! Vypusťte ho.
Nesmí se dostat na druhou úroveň!
Ano, pane!
Počkat!
Je tady. Zastavte to!
Vás pět!
Chyťte ji a pojďte za mnou.
Takže moji dceru…
zajali a vzali zpátky sem?
Bohužel.
Měl jsem se o ni lépe starat.
Tady.
Ráno vyplouvá z Inčchonu loď do Šanghaje.
Čcheok hledají za vraždu Ičira.
Hned po útěku musíte na tu loď.
Pane Čangu…
Čcheok vezměte s sebou. Zbytek nechte na mně.
Tak bude souhlasit s naloděním.
Ne!
Rychle zavřete vrata!
Dělejte! Hned!
Matko!
Rychle!
Exemplář je zablokován na druhé úrovni.
A podplukovník?
Jde s tou Korejkou východním nouzovým východem.
Udržte exemplář na druhé úrovni.
Nesmí se dostat výš, jasné?
Ano, pane!
Sakra.
Slyšel jste to? Mluvil o Čcheok. Ten východ je u centrálního výtahu.
Není to daleko. Jdeme tam.
Co to děláte?
O zbytek se postarám já.
Prosím, vezměte Čcheok s sebou.
Ne, to je má povinnost.
- Pane Čangu. - Hele.
Já své povinnosti neházím na jiné.
A tohle na nikom jiném ani nechat nemůžu. Musím to udělat kvůli Čcheok, chápete?
Právě kvůli Čcheok
byste za ní měl jít vy.
Chápete?
Pane Čangu.
Já žiju v minulosti.
Ale vy a Čcheok, vy dva budete žít pro budoucnost.
A tam dole je navíc moje žena.
Jak bych mohl nechat jiného, aby viděl poslední okamžiky mé milované?
Prosím…
postarejte se o Čcheok.
Opatrujte se.
Podplukovníku!
Jak to vypadá?
Zastavíme to na obranné linii,
ale nebylo by lepší pro jistotu zavřít laboratoř?
Musím si něco vyzvednout v kanceláři. Za deset minut
to tu uzavřeme.
- Hlídejte tu holku. - Ano.
Sakra!
PRO VOJENSKÉ ÚČELY BENZÍN
Nehýbej se,
nebo tě zastřelíme!
Ne!
Pomozte.
Břicho…
Hrozně to bolí.
Pomozte mi.
Hrozně mě…
bolí břicho.
Zachraňte mě…
Pomozte mi…
Hrozně mě bolí břicho.
Tudy.
Nevím nic nového
o lodi, která odplula.
Na svátek sedmého večera.
Tam.
Za mořem.
Loď se už vrací.
A píseň námořníků
blíž a blíž teď zní.
Ale ty, má lásko,
už ses mi neozvala.
Od chvíle, co jsi odplula.
Miláčku.
Songšim.
Je čas…
abychom společně odešli.
Jdeme.
Ven se jde tudy. Ne tam dolů.
Matka a otec tam pořád jsou.
Tohle si přál!
Slíbil jsem mu, že tě dostanu ven.
Slíbil jsem to tvému otci.
Setkal ses s ním?
Řekl…
že chce být s tvou matkou.
V nemocnici Ongsong právě došlo k výbuchu.
Lidi! V nemocnici prý došlo k velkýmu výbuchu!
Prý otřásl celou budovou!
Je z toho fakt poprask. Jedou tam hasiči!
Jdeme!
- Uhaste to! - Rychle!
Haste!
Nesmí se to rozšířit!
Vodu! Potřebujeme víc vody!
- Víc vody! - Uhaste to!
Exemplář někam zmizel, pane.
Nenašli ho ani v oblasti jedna.
Je možné, že zemřel v ohni nebo ho rozdrtily trosky?
To by po něm zůstaly stopy, ale nic tu není.
Co? Kam mohl zmizet?
Díky hasičům je otevřený přístup na dvůr.
Můžete v tom zmatku utéct.
Dál už to zvládneme sami.
Ale…
Jsme vám víc než vděční za vaši pomoc.
Ale nemůžete riskovat život.
Velice se omlouvám.
Za věci…
co se staly tobě i tvé matce.
Přijmi moji omluvu.
Namlouval jsem si, že vzhledem k době nemám na vybranou.
Ale pravdou je…
že jsem…
tomu přihlížel.
Prosím…
opatrujte se, pane Sačimoto.
Tady.
Poslal mě pan Wang.
Vzkaz od pana Čanga.
Pomo, přiveď pana Paka. Potřebujeme jeho rikšu.
Já to zařídím. Auto je rychlejší než rikša.
Aby si toho všimla celá policie?
Nevšimnou si. Budu opatrný.
V žádném případě. Bezpečnost nade vše.
Tak to doručím já.
Kolo je rychlejší než rikša.
Policii zajímat nebudu.
Prosím…
Dejte mi šanci to odčinit.
Ano?
Sledujte ho.
Díky.
Ráno dojdi za paní Nawolovou. Zaplatí ti.
Opatruj se, Čangu.
OHAVNÁ VRAŽEDKYNĚ
Zařídil jsem cestu do Inčchonu. Jdeme.
Jun Čcheok.
Skončíme to.
Dál půjdu sama.
Jak to myslíš?
To já zabila doktora Ičira.
To mě hledají.
Zbytek života možná strávím na útěku,
aniž bych věděla, kdy mě chytí nebo zabijí.
Proto chci, abys plula se mnou.
Nechci tě zatáhnout…
do svého života plného starostí.
A to mě…
nemáš ráda?
Víš, že tak to nemyslím.
Takže vyřízeno.
Jdu s tebou.
Čangu.
Už…
Už jsem jednou umřel.
Stojím tu s tebou jen proto, že mi tvůj otec
dal druhou šanci…
abych tě ochránil.
Abych byl s tebou.
Nepřestanou mě hledat.
A já tě nikdy neopustím.
Nemůžu bez tebe žít.
To už víš.
To snad ne…
Už nemáme čas. Pojďme, ať nezmeškáme loď.
Počkej.
- Pomo, poslali tebe? - Ano.
Mám zpoždění, musel jsem někoho setřást.
Výborně, Širo.
Ne.
Pane, není to, jak to vypadá. Přísahám!
Prosím, věřte mi!
Dobře. Schovej se támhle.
To se musí nechat, pane Čangu.
Když si něco usmyslíte, jdete za tím.
Ale vypálit celou nemocnici, to už bylo moc.
Nic ve srovnání s tím, co jste páchali za jejími zdmi.
Tak co teď uděláte?
Vážně se všeho vzdáte kvůli té špinavé teroristce?
Odpověď znáte.
Byly doby, kdy jsem vás považovala za přítele.
Asi dnes jednoho přítele ztratím.
Když nad tím tak přemýšlím, už jsem takhle někoho ztratila.
Tehdy…
to bylo kvůli její matce.
A teď…
Žádám, abyste tu oba zemřeli.
Sbohem.
Zabijte je!
Jdeme.
Vydrž.
Vstávej.
Matko…
Přestaň.
Vím, že taky trpíš.
Tenhle muž…
Miluju ho.
Tak…
už…
přestaň.
Skončíme to tady.
Čcheok.
Čcheok!
Budeš v pořádku. Vydrž!
Něco jsme si slíbili.
Zkus vstát, Jun Čcheok.
Čcheok, vstaň, prosím.
Sakury…
už odkvetly.
Zůstaň se mnou.
Zůstaň…
po mém boku.
To ne.
Ne…
Ne!
To ne!
Ne!
Ne…
Prosím, ne…
Podplukovníku!
Pane!
Podplukovníku!
Podplukovníku.
Tiše.
Úžasná věc.
Přítel mě požádal, abych vám něco předal.
Přítel?
Čang Tchesang z Domu zlatého pokladu.
SBOHEM
OD ČANGA TCHESANGA Z DOMU ZLATÉHO POKLADU
OD AKIKO, KURTIZÁNY OD KVETOUCÍHO MĚSÍCE
OD VOJÍNA ČCHE JONGKWANA Z KARANTÉNNÍ ČETY
OD SLÍDILA JUN ČUNGWONA OD SLÍDILKY JUN ČCHEOK
OD ČCHE SONGŠIM
SBOHEM
„Spravedlnost zvítězí. Co zaseješ, to sklidíš.“ Tak už to chodí.
Moc jsi nám pomohl.
Kdybys tehdy nepřesvědčil Inhjoka, k povstání by nedošlo.
Nakonec jsi opravdu vlastenec.
Díky za pití.
Ještě se uvidíme.
Bratře Čangu!
Je to obrovský úspěch. Jsi hrdina a bojovník za náš národ. Že?
- Přesně. - Správně.
Potřebujete peníze?
Prosím?
Pokud máte něco užitečného, sem s tím.
Pořádně vám zaplatím.
A nejsem bratr Čang.
Jsem Čang Tchesang z Domu zlatého pokladu.
Tak zatím.
Něco ti řeknu, Tchesangu.
Když mě věznili v laboratoři…
napsal jsem tě tam.
Práskl jsem přátele i bratry…
škemral jsem o život.
Až bude po všem, napijeme se spolu U Měsíce.
Hedvábí! Prohlédněte si ho!
Jsou z hedvábí!
Ať přinesou cibulku.
Ano, plátek toho masa.
Promiňte, dám si polévku!
Pojďme dovnitř. Noc je chladná.
Ten rok skončilo jaro v Kjongsongu nezvykle rychle.
A v srpnu toho roku…
jsme se konečně zbavili utiskovatelů.
Jak jednou řekla,
sakury
už začaly odkvétat.
Ať žije nezávislá Korea!
Paní Maedo.
Nemocnice Ongsong se dnes uzavírá.
Většina doktorů a sester se vrátí do Japonska.
Také se musíte…
okamžitě rozhodnout.
Vrátíte se do Kjóta? Nebo…
budete dál zkoumat nové možnosti?
Pokud jde o mne, já stále čekám na to, o čem jsem snil.
Čcheok.
DĚKUJEME KOLEGŮM KIM HJONGDŽONOVI A SO ČIHUNOVI
25. ČERVNA 4:20
TICHÝ PROTEST
SPLNĚNÝ SEN
Hodže, jsme připravení. Pojďme!
Překlad titulků: Tomáš Slavík