GYEONGSEONG CREATURE
Ett vanligt liv…
…var allt jag drömde om.
Att samlas med min familj till middag…
…och dela dagens berättelser.
Att drömma om en framtid
med den jag älskar.
Precis så.
Jag ville bara leva…
…det vanliga liv…
…som alla andra lever.
Vilken fåfäng dröm ni hade.
Ju mer man drömmer om sånt i den värld ni lever i,
desto smärtsammare blir livet.
Varför håller ni mig här?
Jag var nyfiken på vilken sorts person ni var.
När jag ser er så här,
märker jag att ni har Seishins ögon.
Känner ni min mor?
Det finns en tid i livet då vi inser
att de ödets kedjor som länkar oss är mycket starkare
och gåtfullare än vi tror.
För er, fröken Yoon Chae-ok, Seishin och mig,
verkar det vara så.
Han säger sig veta vart Yoon Chae-ok fördes.
Ursäkta mig.
Tror ni verkligen på det han säger? Kan vi lita på honom?
Jag är säker.
Jag såg henne just med egna ögon.
Du bet handen som föder dig!
Hur kunde du göra så mot herr Jang?
Jag sa detsamma.
När du svalt, vem gjorde dig då till en anständig människa?
Det har jag också sagt.
Herr Jang skulle inte skadas.
Han skulle vara säker om jag anmälde kvinnan.
Fru Maeda sa att allt var för herr Jangs skull.
Du store tid, din tjockskalle. Trodde du verkligen på det?
Var? Var hålls Yoon Chae-ok?
Är bytet redo?
Fru Maeda skickade en Joseon-kvinna.
Vad gör ni?
Ta hand om dem åt mig.
-Om jag inte kommer tillbaka… -Herr Jang.
…så sälj butiken.
Snälla, fru Nawol.
De korta stubintrådarna brinner i fem minuter och de långa i åtta.
De har en sprängradie på fem till sex meter.
Det river inte byggnaden, men det orsakar stor skada.
Hallå, herr Jang.
Herrn?
Lycka till.
Kom tillbaka oskadd.
Klarar du dig själv?
Jag har redan varit inne en gång, så jag hittar.
Det är lättare att vara ensam. Risken att upptäckas är mindre.
Tae-sang…
Var försiktig.
När allt är över tar vi ett glas på Månskensbaren.
Det låter bra.
Nu åker vi.
Jag verkar ha underskattat fru Maeda.
Jag väntade mig inte att hon skulle föra hit er så snabbt.
Strax
kommer er far också hit.
Det blir ett intressant experiment.
Jag undrar,
i valet mellan er och er far,
vems huvud slukar er mor först?
Hallå!
Stanna!
Hur är det möjligt?
Hur är det möjligt
att er sort aldrig blir rädda?
Ni kan inte vinna.
Så hur kan ni fortfarande se på mig med de där ögonen?
Jag har en fråga till er också.
Hur kan ni alla vara så oförskämt stolta?
Ni begick övergrepp på min mor.
Ni krossade min familjs lycka.
Fast ni har dödat så många oskyldiga…
Hur kan ni vara så skamlösa?
Mina strålande resultat och bedrifter
är för storartade för att diskutera med nån från Joseon.
Bedrifter?
Jaså?
Tror ni att förhärligandet av det ni gör…
…kommer att radera era brott?
Ni kan låtsas så mycket ni vill,
men tror ni att ni kan dölja ert folks mindervärdeskomplex?
Överstelöjtnant Kato?
Överstelöjtnant Kato!
Vad är det?
Mor…
Det stämmer.
Rör dig inte!
Annars blir din dotter skadad, Seishin.
Eld.
Eld!
Nej, sluta!
Nej!
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN SLUTET OCH EN NY BÖRJAN
AVSNITT 10 RÄMNA
Återvänder ni till Tokyo nästa månad?
Jag är så avundsjuk.
Kommer er anatomibok att publiceras i Tokyo?
Förmodligen.
Blir ni berömd?
Vad vacker hon är.
Vem är hon? Er Joseon-älskarinna?
Det är Seishin. Minns ni inte?
Vänta, den där Seishin?
Hon hade ett vackert ansikte.
Inte konstigt att maken inte kunde glömma henne.
Maken?
Ja. Har ni inte hört?
Seishins man kom hit och letade efter henne.
Han ville träffa sin fru.
MILITÄRT BRUK BENSIN
Herr Jang!
Herr Yoon?
Ta hit all kvävgas vi har! Släpp ut allt.
-Låt inte varelsen ta sig till plan två! -Uppfattat!
Vänta!
Den är här. Stoppa den!
Ni fem!
Ta henne och följ med mig.
Så min dotter
har tillfångatagits och förts hit?
Jag beklagar. Jag borde ha tagit bättre hand om henne.
Här.
Ett fartyg till Shanghai avgår från Incheon i morgon bitti.
Chae-ok är efterlyst för att ha skjutit Ichiro.
Ta er till fartyget så fort ni har flytt.
Herr Jang…
Överlåt resten åt mig och ta Chae-ok med er.
Då går hon med på att gå ombord.
Nej!
Stäng dörren fort!
Snabbt! Nu!
Mor!
Fort!
Exemplaret är för närvarande inspärrat på plan 2-2.
Och Kato?
På väg via östra nödutgången med Joseon-gisslan.
Exemplaret måste stanna på plan två.
Det får inte komma högre upp. Förstått?
Ja.
Fan också.
Hörde ni? Det handlade om Chae-ok.
Den östra nödutgången är nära hissen.
Den är inte långt härifrån. Vi går dit.
Vad gör ni?
Jag tar hand om resten.
Snälla, ta med er Chae-ok härifrån.
Nej, det är min plikt.
-Herr Jang. -Lyssna.
Jag har aldrig överlåtit mitt ansvar på nån annan.
Och det här är inget jag kan lämna i nån annans händer.
För Chae-oks skull. Förstår ni inte?
För Chae-oks skull
är det rätt att ni går till henne.
Förstår ni inte?
Herr Jang.
Jag lever i det förflutna.
Men ni och Chae-ok ska leva för framtiden.
Dessutom är det min fru som är där nere.
Hur kan jag låta nån annan
ta hand om min älskades sista ögonblick?
Snälla, ta…
…väl hand om Chae-ok.
Var försiktig.
Överstelöjtnant Kato!
Lägesrapport?
Vi hindrar den från att komma upp,
men det är bäst att stänga det underjordiska laboratoriet.
Jag måste hämta några saker på mitt kontor.
Om tio minuter,
stänger vi ner stället.
-Ta med flickan upp. -Uppfattat.
Fan också!
MILITÄRT BRUK BENSIN
Håll dig stilla, annars skjuter vi dig.
Nej!
Hjälp mig…
Min mage
gör så ont…
Snälla, hjälp mig.
Min mage
gör så ont…
Rädda mig…
Hjälp mig…
Det gör så ont i magen…
Den här vägen.
Jag har inga nyheter
Om båten som gick
På Chilseok-dagen
Där borta
Över havet
Båten återvänder
Och båtkarlens sång
Kommer närmare
Men du, min älskade
Har jag inte hört från
Sen du gav dig av
Älskling.
Seong-sim!
Det är dags…
…för oss att ta oss härifrån tillsammans.
Nu går vi.
Vägen ut är åt det här hållet.
Far och mor är kvar där nere.
Det var hans sista önskan.
Jag lovade att få ut er härifrån.
Jag lovade er far det.
Träffade ni min far?
Han sa
att han ville vara med er mor.
En stor explosion inträffade precis på Ongseong-sjukhuset.
En explosion inträffade på Ongseong-sjukhuset!
Den fick husen att skaka!
Det har blivit ett jäkla tumult. Brandkåren är på väg. Kom!
-Släck! -Fort!
Släck elden!
Innan den sprider sig!
Vatten! Hämta mer vatten!
-Ta med mer! -Släck!
Exemplaret syns inte till. Det hittades inte i område ett heller.
Kan det ha dött i branden eller krossats i raset?
Då borde det finnas spår, men det finns inga.
Vart kan det ha tagit vägen?
Ingången till gården är öppen, tack vare brandmännen.
Ni kommer att kunna fly i kaoset.
Vi klarar oss själva från och med nu.
Men…
Ni hjälpte oss att fly från avdelningen. Vi är tacksamma.
Men ni får inte riskera livet.
Jag ber om ursäkt.
För det som hände er och er mor…
Jag ber om ursäkt.
Jag har hittat på undanflykter och intalat mig själv
att jag inte har nåt val med tanke på dessa tider.
Men sanningen är…
Jag var bara…
…en av åskådarna.
Snälla…
…var rädd om er, herr Sachimoto.
Era tidningar.
Herr Wang skickade mig. Det är ett meddelande från herr Jang.
Beom-o, gå och hämta herr Park. Vi måste använda hans rickshaw.
Jag gör det. En bil är snabbare än en rickshaw.
Så att polisen märker det?
Jag är försiktig.
Glöm det. Säkerhet framför allt.
Då levererar jag den.
En cykel är snabbare än en rickshaw.
Och polisen bryr sig inte om mig.
Snälla…
…ge mig en chans att sona det jag gjort.
Snälla?
Följ efter honom.
Tack.
Gå till fru Nawol i morgon, så betalar hon er.
Var rädd om er, herr Jang.
AVSKYVÄRD MÖRDARE
Jag ordnade en bil att köra till Incheon. Kom.
Fröken Yoon.
Vi avslutar det här.
Jag tar mig vidare ensam.
Vad menar ni?
Det var jag som dödade direktör Ichiro.
Det är mig de letar efter.
Jag kanske måste leva resten av mitt liv på flykt,
utan att veta när jag blir tillfångatagen och dödad.
Därför vill jag att ni följer med mig.
Jag vill inte dra in er…
…i mitt liv av oro.
Tycker ni…
…inte om mig?
Ni vet att det inte är så.
Då är allt avgjort.
Jag följer med er.
Herr Jang.
Jag…
…har redan dött en gång.
Jag står här för att er far gav mig
ett bonusliv, så att säga.
För att skydda er.
För att vara vid er sida.
De ger aldrig upp jakten på mig.
Och jag ger aldrig upp er.
Jag kan inte leva utan er.
Det vet ni redan.
Det är omöjligt…
Vi kan inte vänta längre. Vi får inte missa båten.
Vänta.
-Beom-o, du kom. -Ja.
Jag är sen för att jag skakade av mig en som skuggade mig.
Bra jobbat, Shiro.
Nej.
Det är inte som det verkar, herrn. Jag svär.
Snälla, tro mig!
Okej. Göm dig där borta.
Jag måste säga
att jag är imponerad, herr Jang.
När ni vill ha nåt, så ser ni till att få det, med alla medel.
Men att bränna ner sjukhuset var att gå en aning för långt.
Det är inget jämfört med vad ni gjorde innanför väggarna.
Vad ska ni göra nu?
Tänker ni verkligen offra allt för den upproriska Joseon-kvinnan?
Det har jag redan svarat på.
Det fanns en tid då jag betraktade er som en vän.
Jag antar att jag förlorar en vän i dag.
Jag förlorade faktiskt en annan vän
precis på det här viset en gång.
Den gången…
…var det på grund av hennes mor.
Nu
ber jag er båda att dö här.
Adjö.
Döda dem!
Kom.
Vänta.
Res dig.
Mor…
Sluta nu.
Jag vet att du också lider, mor.
Den här mannen…
Det är mannen jag älskar.
Så…
…låt oss…
…sluta nu.
Vi avslutar det här.
Fröken Yoon.
Fröken Yoon!
Ni överlever. Håll ut!
Vi lovade att vara tillsammans.
Försök resa er.
Fröken Yoon, res er.
Körsbärsblommorna…
…har fallit.
Stanna hos mig.
Stanna…
…vid min sida.
Det är omöjligt.
Nej.
Nej!
Nej…
Snälla, nej…
Överstelöjtnant Kato!
Herrn!
Överstelöjtnant!
Överstelöjtnant.
Dämpa er.
Otroligt!
Min vän bad mig att ge er det här.
Er vän?
Jang Tae-sang från Gyllene skattens hus.
FARVÄL
FRÅN JANG TAE-SANG GYLLENE SKATTENS HUS
FRÅN AKIKO KURTISAN FRÅN VÅRMÅNENS SAL
FRÅN CHOI YEONG-GWAN I SMITTSKYDDSPLUTONEN
FRÅN YOON JUNG-WON SPÅRARE
FRÅN YOON CHAE-OK SPÅRARE
FRÅN CHOI SEONG-SIM
FARVÄL
Rättvisan segrar. Som man sår får man skörda.
Det är så det är.
Du har varit till stor hjälp.
Om du inte hade övertygat kamrat Lee In-hyeok,
hade upproret inte skett.
Du är den sanna patrioten.
Tack för drinken.
Vi ses igen.
Kamrat Jang!
Vilken enorm bedrift.
Ni är en sann hjälte och kämpe för vår nation. Eller hur?
-Instämmer. -Precis.
Är ni i akut behov av pengar?
Ursäkta?
Om ni har nåt användbart, så kom med det.
Jag betalar bra.
Jag är förresten inte kamrat Jang.
Jag är Jang Tae-sang från Gyllene skattens hus.
Då så.
Här är sanningen, Tae-sang.
När jag hölls i det underjordiska labbet,
gav jag dem ditt namn.
Jag tjallade på min vän och mina kamrater
och bad för mitt liv.
När allt är över tar vi ett glas på Månskensbaren.
Siden! Kom och titta på vårt siden!
De är av siden!
Be dem ta med salladslök.
Ja, skiva lite av köttet.
Ursäkta. En gukbap, tack.
Vi går in. Det är kallt.
Våren gick ovanligt fort i Gyeongseong det året.
Och i augusti samma år
fick vi äntligen tillbaka det som togs från oss.
Som hon en gång sa,
körsbärsblommorna
hade redan börjat falla.
Hurra för Koreas självständighet!
Fru Maeda.
Från och med i dag stänger Ongseong-sjukhuset.
De flesta läkare och sjuksköterskor ska återvända till Japan.
Ni måste också…
…fatta ett beslut nu.
Återvänder ni till Kyoto?
Eller
kommer ni att fortsätta utforska nya möjligheter?
Vad mig beträffar,
så väntar jag fortfarande på det jag har drömt om.
Chae-ok.
TILL MINNE AV VÅRA KOLLEGOR KIM HYEON-JUNG OCH SEO JI-HUN
25 JUNI KL. 04:20
TYST PROTEST
DRÖMMAR BESANNAS
Ho-jae, vi är redo. Nu går vi.