PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Rozsáhle jsme zkoumali a experimentovali s limity lidského těla.
Během jednoho takového experimentu jsme odhalili existenci Nadžinů.
Takže to byla jen náhoda?
Je to jako s penicilinem, který se objevil v Petriho misce.
Podobně jako náhodný objev té plísně
změnil historii lidských nemocí...
tak Nadžinové povedou lidstvo k novému stupni evoluce.
Mluvíte o schopnosti léčení?
Možná.
Ale věříme, že mají větší potenciál.
Chápu.
Děkuji za vysvětlení.
Ředitel Ičiro se brzy vrátí do Japonska.
Můžete převzít jeho místo ve vedení nemocnice
a dokončit probíhající experimenty.
Budete mít moji veškerou podporu.
Netuším, jak dlouho to bude trvat ani kolik prostředků bude třeba.
Zatím není nic jisté.
Na tom nezáleží.
Mně jde jen o Seišin.
Musíte ji přimět, aby mě poslouchala.
To úplně stačí.
Pane Išikawo.
Takže jsi to byla ty?
V tomhle stavu se poslední tři dny touláš kolem a zabíjíš lidi?
Pane Išikawo.
Co se to s tebou stalo, Akiko?
Pomozte mi, pane Išikawo.
Vrať se do nemocnice.
Zabila jsi víc než deset lidí. Stejně tě popraví, Akiko.
A co dítě?
Naše dítě...
Koukni na sebe!
Jak můžeš čekat, že se k němu přihlásím?
Neztěžuj mi to, Akiko.
Vlez si tam.
To je poslední laskavost, kterou ti můžu nabídnout.
Tak nezdržuj a vlez tam.
Hned!
Co to děláš?
- Pane komisaři! - Komisaři Išikawo!
Naložte ho do auta!
Pane komisaři! Neumírejte!
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI PREDÁTOREM A KOŘISTÍ
DÍL DEVÁTÝ ZVĚRSTVO
Otče.
Jdu dovnitř.
Čcheok.
Mířím za tvojí matkou.
Hej! Kdo je tam?
Stůj!
Stůj, nebo střelím!
Hledám svoji ženu.
Jdi a řekni muži jménem Kato...
že Seišin, na níž experimentuje v podzemní laboratoři,
je moje žena.
Splním poslední manželskou povinnost.
Takže, Čcheok,
žij dál svůj život.
Prosím,
ceň si každého dne.
Podplukovníku Kato, tady je.
Vy jste manžel Seišin?
Ano.
Vezměte mě k mojí ženě.
Je to už deset let, že?
Jaký je to pocit?
Vidět znovu svoji ženu
po dlouhých deseti letech?
Vy zatracení parchanti.
Jak...
Jak jste mohli...
Vy zkurvený svině!
Parchanti zasraní!
Pusťte mě! Pusťte!
Zkurvený svině!
Vy parchanti, jak jste to mohli udělat?
Zklidnili jsme to krmením,
ale co teď? Začíná zase zuřit, pane.
Řekl bych,
že asi budeme muset...
najít její mládě.
Co budeme dělat? Nemůžeme předstírat, že se nic neděje.
Ale i kdybychom mohli pomoct, moc toho nezmůžeme.
Musíme něco vymyslet.
Do nemocnice se vrátit nesmíš.
Ani na to nemysli, jasné?
Ty jeden!
Jak jste mohli dělat tak zlé věci?
V nemocnici se mají lidi léčit, nemá se tam dít tohle.
No...
Já vlastně nevím, co se tam děje.
Tak teď to víš! Koukej vymyslet plán!
Patříš přece k takzvané policii
a zrovna ses dozvěděl o nelegální činnosti!
Já jen plním rozkazy, takže i kdybych chtěl něco udělat,
nemám žádnou moc.
Takže jsi bezmocný! To omlouvá tvou nečinnost při špatnostech?
Omlouvám se...
Tvoji lidi to tu všechno řídí,
ale některý věci by se dělat neměly!
Když neznáte hranice, můžete si ještě říkat lidi?
V čem se lišíte od zvířat? Co?
Máte pravdu.
Zastavárnu necháme zavřenou, dokud se vše nevyřeší.
Taky bude bezpečnější přesunout pana Kua.
Co chystáš?
Když se objeví problém, je třeba ho řešit hned.
Čangu!
Přesně jsem viděl, co se v nemocnici děje.
A je to věc, která by se neměla dít žádnému člověku.
Vsadím se ale, že by vše popřeli.
Řekli by, že se nic takového nestalo a že nic takového neexistuje.
Mjongdža zabila spoustu lidí,
ale noviny mlčí.
Takhle to dělají.
Prostě všechno zametou pod koberec.
Ale...
Jak jste řekla, existuje dobro a zlo.
Když se odvrátíme, protože se nás něco netýká,
nakonec se nám stane totéž.
Pověz.
Jak můžeme pomoct?
Obávám se, že nic nezmůžeme.
Rány na obličeji a v tepnách jsou hluboké.
Krvácení nejde zastavit.
- Snažíme se. - Zastavte krvácení!
- Ale když to nevyjde... - Ještě gázu! Hned!
Velice nerad to říkám,
ale možná se nedožije rána, paní Maedo.
Nuže, to je velmi nemilé.
Prosím?
Každopádně
se o mého manžela postarejte.
Dobrou noc.
To je ono.
Paní Maedo, vzkaz od pana Šira.
Co děláš?
Znáš to.
Jen se dívám.
Svět takhle shora vypadá klidně, že?
Žádná bolest.
Ani smrt.
Žádná nespravedlnost.
Všude je klid.
Je těžké prohlédnout tu temnotu.
Ale vím jistě,
že všichni napjatě čekají, až to přejde.
A co Mjongdža?
Co se stalo s ní?
Zdá se, že je zpátky v nemocnici.
Išikawa byl zřejmě vážně raněn.
Takže otec i Mjongdža jsou zase v nemocnici.
Je možné...
že ty pokusy nedokážeme zastavit?
Půjdeš se mnou?
Chci ti něco ukázat.
Co to je?
Tohle je má sbírka.
Některé věci jsou nevyzvednuté zástavy. Jiné jsem zase někdy koupil.
Tak to v zastavárně chodí. Každý předmět tady má svůj příběh.
Ano.
Ten gramofon patřil Wang Subok, kurtizáně z Pchjongjangu.
A...
Ten kabát tamhle,
ten zastavil Jun Dongdžu, aby měl na jídlo pro své studenty.
Ale nikdy si ho nevyzvedl.
A ten obraz namalovala Na Hjesok.
To je geniální malířka, která měla díla na národní výstavě.
Život umělce asi není lehký.
Paní Nawolová mě sjela, že jsem jí zaplatil moc,
ale mně se ten obraz líbí.
Vlastně mám víc jejích děl.
Mohla bys...
mi podat ruku?
Tenhle stříbrný náramek je od amerického misionáře.
Ten kámen uprostřed je opál.
V Evropě prý říkají, že nosí štěstí.
Tak.
Odteď budeš mít jen štěstí.
Mám i další zajímavé věci.
Až budeme mít zase čas, můžeme se podívat.
Pojďme
si něco slíbit.
Pokud jeden z nás zemře dřív než ten druhý...
tak ten přeživší si mrtvého...
musí pamatovat.
Co ty na to?
Smrt mě netrápí.
Ale kdyby si na mě nikdo na světě nevzpomněl...
tak bych si připadala...
trochu osamělá.
Je mi líto, ale to se nestane.
Protože my dva
spolu budeme i v dobrých časech.
Vážně myslíš...
že přijdou dobré časy?
Přijdou.
Já se o to...
postarám.
Takže...
Zůstaň se mnou.
Zůstaň...
po mém boku.
Opatruj se.
Vy taky.
Ohlídej to tady.
Nezapomeň zamknout.
Jistě. Na shledanou.
Tchesangu!
Ty žiješ.
Díkybohu.
To je úleva.
Upřímnou soustrast.
Obávám se, že nemám na výběr, pane Išikawo.
Musím to udělat, abych si udržel pozici.
Svůj odpor prosím směřujte k paní Maedě.
Vše je to její vůle.
Ne...
Pomozte mi...
Pro manžela bych si přála vznešenější smrt.
Komisař generálního guvernéra
zavražděn korejskou kurtizánou.
Jaká ostuda by to byla pro celou policii.
Ano, paní.
IŠIKAWA ZABIT PŘI ZATÝKÁNÍ KOREJSKÉ VRAŽEDKYNĚ
Išikawa zemřel dnes ráno.
A zase viní Korejce.
Je to vždycky stejné, ne?
Vše skrývají, překrucují a maskují své zločiny.
A když to nevyjde, obrátí svůj vztek proti Korejcům.
- Jako při zemětřesení v Kantó. - Co by si bez nás počali?
Když se něco stane, obviní nás.
Jako obvykle zvolí jednu ze dvou možností.
- Buď si to vybijí na nevinných Korejcích... - Nebo na nás.
Proč na nás? Co jsme provedli?
Jen toho moc víme.
O podzemní laboratoři, nemocnici, o Mjongdže.
Tak jaký máš plán?
Pověz.
Vím, že jsi mě v tuhle dobu zavolal, protože máš nějaký plán.
Chci teď někoho ochránit.
Proto...
si říkám,
že taky nasadím krk.
Víš, čeho se opravdu bojím?
Že budu snít
v tomhle beznadějném světě.
Řediteli Ičiro, šťastnou cestu.
Bratře Kwone.
Bojím se, že kvůli té marné naději mé odhodlání zeslábne.
Že zaváhám a neudělám, co musím udělat.
Toho se bojím.
Proto se s tebou loučím.
Děkuji.
Děkuji ti, Čangu.
Nikdy na tebe nezapomenu.
Počkat, to ne!
Sbohem.
To ne!
Víš co?
Já se nejvíc bojím toho,
že ztratím někoho, koho ztratit nechci.
Střelila ředitele Ičira! Chyťte ji!
Co to říkáš?
Kolik bomb vyrobíte
z dynamitu, který máte?
Proč se ptáš?
Chceš se přidat k povstání?
Událost v Pumingwanu se konat nebude.
Cože?
Zdá se, že generální guvernér bude pořádat Išikawův pohřeb.
Sbírka se odkládá na neurčito.
Je to potvrzené? Naše zdroje nás zatím neinformovaly.
Jde o informaci zevnitř, jsem si jistý.
Za její přesnost a pravdivost se zaručuji.
Ale proč ses ptal na ty bomby?
Povstání je ztraceno.
Doufal jsem, že je využiju.
Takže nám nechceš pomoct, chceš ty bomby pro sebe.
Na to zapomeň. Slyšel jsem dost.
Odejdi, prosím.
Jak ty bomby chceš použít?
- Bratře. - Nemocnice Ongsong.
Mám v plánu...
ji smést ze světa.
Podplukovníku Kato! Pane!
Máme problém, Čangu.
Jde o tu slídilku, Jun Čcheok.
Způsobila potíže.
Co se stalo? Kde je exemplář?
Nevidíme ho.
Díváme se tam skoro hodinu, ale nic jsme neviděli.
A výtah?
Je vypnutý.
Je to jediný způsob, jak se dostat nahoru, takže exemplář musí být pořád dole.
Co tím myslíš? Čcheok zmizela? Kam?
To taky nevíme.
Když střelila ředitele Ičira,
rozběhli se za ní policisté, ale ona pak zmizela.
Jdou po ní všichni od Pončongu až po Čongno,
ale není k nalezení.
Nařídili prohlídku vašeho podniku.
- Najděte ji! - Ano!
Rychle! Prohledejte to tu!
Ano, pane!
Co to děláte?
Situace
se stále zhoršuje.
Tohle může být naposledy...
co vám dávám informace.
Díky.
To, co jsi mi řekl, mi moc pomohlo.
Měl bys jít.
Radši se chvíli drž stranou.
Rozumíš?
Opatrně, pane Čangu!
Je tu neviditelná ruka,
která všemu vládne.
Jak jste to jako velitel mohl dopustit?
Střelba před domem paní Maedy, když navíc truchlí?
Velice se omlouvám. Měli jsme být bdělejší.
Nejde jen o zjevnou provokaci, ale o teroristický čin.
Musíte okamžitě zjistit, kdo za tím stojí!
Využijte příležitost a zbavte se veškeré místní korejské špíny.
Odstraňte všechny potížisty!
- Přesně! - Ano!
- Takhle to dál nejde. - Zbavme se jich!
Haló?
Širo?
Co se děje?
Slíbili jste, že nás tu necháte na pokoji.
Chtěli jste za to informaci o té slídilce.
Ale policie to tu teď převrátila vzhůru nohama.
Ne, takhle už to dál nejde.
Končím. Jen mi dejte ty peníze.
Slíbili jste mi cestu lodí do Tokia.
Teď není vhodná doba. Promluvíme si později.
Haló?
Pane Ku...
Pořád se nehýbe?
Ne, pane.
- Hoďte tam nějakou kořist. - Testovací subjekty nám došly.
Jeden tu ještě je.
Hej. Vylez ven.
Hej!
Pomoz mi.
Jukiko Maeda?
Páni.
Vy už víte, kdo jsem,
slečno Jun Čcheok.
Je to zvláštní.
Japonští policajti se najednou uklidnili.
Noviny! Čerstvé zprávy!
Noviny!
Kupte si noviny!
Noviny!
A ti z Čongna?
Zřejmě o Jun Čcheok taky nic nezjistili.
Tak proč je najednou klid?
Normálně by Čongno i Pončong obrátili vzhůru nohama.
Ať se děje cokoli, je to jiné než obvykle.
Taky mlčí o Ičirově smrti.
Čangu.
Paní Nawolová. Jak to šlo?
Dobře.
Ale asi bys měl jít dolů.
Máš návštěvu.
No... nechám vás o samotě.
Proč přišla?
Nejsem si jistá.
Jen tam sedí a moc nemluví.
Počkat, Pomo tu není? Kam šel?
To neřešte.
Nevrátí se.
Ta žena, paní Nawolová,
je důvěryhodná?
Už od dětství je pro mě jako rodina.
Že je někdo rodina, neznamená, že je důvěryhodný.
Neměl byste věřit jen tak někomu.
Lidé nezradí, protože jsou zlí. Zradí, protože jsou slabí.
A většina lidí je slabá.
Jaký je důvod této návštěvy?
Nemusíte se obtěžovat čekáním.
Slečna Jun Čcheok se nevrátí.
- Jak to myslíte? - Jak jsem řekla.
Zrada není způsobena zlem, ale slabostí.
Ta žena nebyla dost silná, aby zůstala po vašem boku.
Víte, kde je?
Kde je?
Paní Maedo!
Je mrtvá.
A víte co?
Měla jsem vás radši, než jste šel do té nemocnice.
Dokázal jste odlišit, co přinese zisk a co ztrátu.
Byl jste naivní.
A tím i mocný.
Prosím...
Buďte jako dřív.
Zapomeňte na Išikawu, Akiko a nemocnici Ongsong.
I na Jun Čcheok.
Zapomeňte na tu ženu.
Žijte svůj život jako dřív.
Jako by se nic nestalo.
Udělejte to a i s Domem zlatého pokladu
budete v bezpečí.
Opatrně, pane Čangu!
Je tu neviditelná ruka,
která všemu vládne.
Odkud to víte?
Tahal jsem za nitky
v Pončongu i Čongnu, ale nenašel jsem po ní ani stopy. Tak...
Odkud víte o její smrti?
Kdyby nebylo mě,
byl byste už zatčen.
Byl jste si blízký se ženou, které zastřelila Ičira.
Tím se stáváte buřičem.
Takže
už nedělejte nic nebezpečného,
pane Čangu.
Kde je Jun Čcheok?
Už jsem řekla. Je mrtvá.
Ukažte mi její tělo.
Přestaňte...
mě zklamávat.
Nechci, abychom byli nepřáteli.
Jun Čcheok!
Kde je?
Už ji nikdy neuvidíte.
Je mi jedno, co jste udělala. Najdu ji.
Je jedno, jestli je mrtvá. Já ji najdu!
Chcete říct, že půjdete proti mně?
Já se vám přeci nevyrovnám.
Jste Japonka s mocí vycházející z rodiny...
Když to víte, mlčte.
Tak zůstanete v bezpečí.
Ale stejně!
Jde tu o Jun Čcheok.
Sice vedu ubohou zastavárnu,
sice jsem žil život bez cti,
dělal jsem, co jsem mohl, abych přežil, ale tentokrát
jsem ji chtěl ochránit. I kdybych vše ztratil.
Takže?
Jak proti mně půjdete?
Co použijete?
Snad ne tu špínu, co stojí za vámi.
Pozor na pusu. Jsou to moji lidé!
Víte vůbec, jak vás ti lidé zradili?
Paní Nawolová, kterou považujete za rodinu?
Kdysi donášela na vaši matku.
Moje matka je tam taky.
Neviděla jste ji?
Jmenuje se Šim Sundok.
Znáte ji?
Ne.
A neslyšela jste tam její jméno?
Neslyšela.
ŠIM SUNDOK
Ten muž, Ku Kapchjong,
vás nedávno zradil při mučení na policejní stanici.
Řeknu...
Všechno vám řeknu.
Všechno...
A ten kluk, Pomo?
Aby našel matku, která ho opustila a utekla do Japonska,
tak vás zradil.
Prodal vás za lodní lístek,
i když jste ho bral jako rodinu.
A ten váš takzvaný kamarád?
Trvalo jen pár hodin, než vás i s přáteli označil za hlavní rebely.
Tohle lidé dělají, když jsou uboze slabí.
Chtějí si zachránit kůži a zapomínají na všechny laskavosti.
Nemají morálku.
A přesto...
Co jste to říkal, že s tou špínou uděláte?
Půjdete proti mně?
Když právě já i teď pracuji ve váš prospěch?
Chcete mě zradit?
To chcete říct, pane Čangu?
Dobrá.
Možná máte pravdu.
Ale
víte co?
Nikdo z těch lidí
by ničím takovým neprošel,
kdyby byl svět jiný.
Kdyby byl svět jiný,
neskončili by ve vězení,
nebili by je skoro k smrti, aby zradili své bratry.
Nepálili by je a netrhali jim nehty.
Nemuseli by psát jména svých druhů
a zbytek života cítit vinu.
Ale přes to všechno
bojují zuby nehty a žijí s tou bolestí...
protože potřebují přežít, i když jsou ponížení a zahanbení!
Musíme přežít,
jinak si nikdo nevzpomene, čím jsme prošli.
Tak je nenazývejte špínou.
Nikdo z nich...
si to nezaslouží od někoho, jako jste vy.
Takže...
jste se rozhodl.
Přesně tak.
Chci to takhle.
To je vše...
paní Maedo.
Jdeme dovnitř.
Noc
je chladná.
Čangu!
Čangu.
Co jsem...
Co jsem to tam řekl?
Byl jsi sám sebou.
Řekl jsi vše, co bylo nutné.
Jen počkejte.
Najdu stopy...
ohledně Jun Čcheok.
Jen tak se nevzdám.
Tchesangu.
Kdy jsi to zjistil?
Že jsem...
jim dala...
jméno tvé matky.
Chvíli...
Chvíli po její smrti.
A i tak...
jsi mě
přijal?
Nemyslel jsem si, že je to vaše vina.
Netrap se.
Znáš pana Kua.
Když si něco usmyslí,
tak vždycky s něčím přijde.
Počkáme.
Co když je to pravda?
Co když je opravdu mrtvá?
Máme tu kořist?
Paní Maeda nám poslala Korejku.
Překlad titulků: Tomáš Slavík