Агов, Бездушний. Ми в лайні.
-Що то за човен? -А що там за човен?
-Спокійно. Не панікувати. -Додати газу?
Нам срака, старий.
Стояти!
-Добрий день. -Федеральна поліція!
Ми лише працівники. Опустіть зброю.
-Не варто. -Ані руш!
-Спокійно. -Ми рибаки.
-Так. -У нас тут купа риби.
Я покажу вам.
Газуй! Хутчій! Мартело кінець.
Юрі!
-Цілий? -У жилет!
Суеллен, за кермо!
Діставшись лісу, вони втечуть!
Спокійно. Уперед!
Уперед, бляха!
Бачу його!
Уперед!
Легше, бляха!
Чорт! Бляха!
СУДМЕДЕКСПЕРТ
Цей сучий син утік.
ФЕДЕРАЛЬНА ПОЛІЦІЯ
ПОГРАБУВАННЯ БРОНЬОВИКА
ПАРАГВАЙ
ОРГАНІЗАЦІЯ
БЕЗДУШНИЙ
КРИМІНАЛЬНИЙ КОДЕКС
ЕПІЗОД 5 УСЕ ЗАРАДИ СІМ’Ї
Як у вас справи?
Добре.
Чудово.
Оскільки все добре,
можете розповісти, що сталося?
Розслідування вказувало на втечу річкою з першого дня.
Це був безвідповідальний учинок
на чолі з недисциплінованим офіцером, що вважає себе вищим за поліцію,
і чий начальник обрав інший підхід.
-Я знаю, але те, що я намагаюся… -Непокора.
Неправомірне використання обладнання і мільйони реалів у річці.
Ризикнули справою.
І ризикнули моєю і власними кар'єрами.
І власними життями.
Що трапилося, Юрі?
Суеллен.
Пане.
Морейро.
Консультант, який за 400 кілометрів від дільниці, де має працювати.
Відбулося незалежне розслідування, що розкрило…
Не це відбулося.
Слухайте уважно.
Ось що трапилося.
Ви прибули сюди, щоби краще дослідити гіпотезу Бенісіо.
Ти — головна слідча.
Морейра тут, бо він знає місцевість і точно не був озброєний.
І Юрі тут, бо я попросив його закінчити огляд автомобіля в річці.
Саме тоді вони помітили підозрілий конвой.
Оскільки не змогли зв'язатися з командиром, вирішили наблизитися.
На жаль, їх зустріли стріляниною, почалася перестрілка.
-Це була дуже успішна операція. -Ага. Це офіційна версія?
З усією повагою, сер, це не версія.
Це факти.
А Морейра? Йому не можна було туди. Він відсторонений.
Морейра був там, але не брав участі, сер.
У нього не знайшли зброї.
Добре.
Запишіть цю історію з усіма деталями у звіті.
Побачимо, чи протримається.
Авжеж.
То як робота?
Де мої кляті гроші?
Розслабся, брате. Твій наплічник тут.
ПОРТО-РІКО ПАРАНА
Куля пройшла наскрізь.
Хто ви?
Есекьєль.
А ви?
Я їхав до церкви.
Знайшов вас непритомним.
-Це було… -Я не засуджуватиму.
Ви Його бачили?
Кого?
Бога.
Що перенаправив кулю.
Або після,
коли думали, що помрете.
Я не бачив Його, отче.
Я йду спиною до світла.
«Отож,
не будемо осуджувати один одного.
Але краще
судіть про те,
щоби не давати братові спотикання та спокуси».
До римлян, 14.
Вірш 13.
Можете трохи відпочити
й залишитися на службу.
«Зціли мене від усього. Ти бачиш, що потребує зцілення.
Зціли мене від усього, що, на Твою думку, відділяє мене від Тебе.
Зціли мій дух.
Зціли моє тіло. Зціли мою душу. Зціли…»
Здоров, Бігоде.
Здоров. По ТБ показали, як пройшла робота.
Що за лажа?
Скажи, нам щось буде?
Чесно?
Я майже нічого не вберіг.
-Але я знаю, що маю зробити. -Справді, старий?
Брати тобі довіряють, але час іде. Якщо не загладимо цього, буде лихо.
Я дам тобі роботу з Привидом.
Добре.
ФОС-ДУ-ІҐУАСУ ПАРАНА
-Клас! -Овва, Асунсьйоне!
Ти на висоті, столиця Парагваю?
-Асунсьйон. -Асунсьйон.
-Не зважай. -Ти стріляв із розплющеними очима?
-Так. -Усіма трьома?
Чекайте. Сонце, іди сюди.
Іди сюди, імениннице. Покажи, що ти зробила біля річки.
Іди сюди.
-Кисла міна. -Як завжди вередлива.
Фернандо не виконує своєї роботи.
Подумай про свою поведінку!
Ти злякався чи ні, коли побачив хлопців на човні?
Чорт. Боявся документів, які доведеться заповнювати опісля.
-Краще померти. -І не кажи.
Ця бюрократія відстій. Аж хочеться піти з поліції.
Іди.
Льоду?
У мене чисті руки.
Не було нагоди сказати, але якби не ти, я не знаю,
чи ми б тут були.
Чому ти повернувся?
Що б ви про мене не думали, я все ж офіцер федеральної поліції.
Ну звісно.
Я про інше.
Оце вже професійне барбекю.
Цьому ВІП-обслуговування, добре?
-Ось. -Як ти?
Бачу, ви вже з випивкою.
-Вітаю, шефе. Як ви? -Як справи?
-Це ваша сім'я? -Так.
-Вітаю, рада знайомству. -Я теж.
-Вітаю. -Шефе! Яка честь.
-Як ти? -Вітаю.
Привіт!
-Россі, як ти? -Привіт.
-Як справи? -Добре.
Чудово. Усе добре.
-Прекрасна сім'я. -Усе добре?
-З днем народження. -Дякую.
-Нічого собі. Навіть подарунок приніс. -Бачиш?
Почувайтеся як удома.
-Дякую. -Перепрошую.
Якщо чогось бажаєте, напої в нас там.
Скоро щось візьму.
Я ще не бачила ваших дітей. Вони прекрасні!
-А хто тут прокинувся? -Привіт, донечко!
Ти прокинулася?
-Моя красуня. -Вона чарівна.
-Поглянь. -Така маленька.
-Поглянь на мого друга. -Хочеш подарунок чи дитину?
Як ти?
Юрі.
Те, що ми зробили,
що ти зробив,
ніхто не каже, як це важко.
Кращого результату для нас у тій ситуації не було, друже.
Іноді буває зовсім навпаки.
Це важко, старий.
Але ми з тобою, гаразд? Ми з тобою.
Пивка?
У мене є.
-Можна ковток? -Авжеж.
Воно тепле.
Я принесу тобі.
-І справді тепле. -Аж гаряче.
-Дякую. -Я ввімкну пісню.
Це важко, правда?
А далі, якщо Фернандо сидітиме з нею,
то буде краще.
Господи.
Яка ж банальна пісня. Господи-Боже.
Гаразд.
Що коїться у голові копа, коли він розуміє, що він у біді?
Нічого. Якщо мені щось залізе в голову, я помру.
Ти сестра Суеллен?
Суеллі.
-Лейтенант Суеллі. -Лейтенант Суеллі. Так тримати.
Скажи мені дещо. Ти живеш у Фосі?
-Чому ми не бачилися раніше? -Ти не хотів.
Гарно.
Але тепер я хочу.
-Справді? -Так.
Розмарин, золотий розмарин
Що росте в полях І ніхто його не сіє
Це все? Тобі нічого сказати?
Чому ти відданий тим, кому начхати на тебе?
Россі попросив поїхати, бо я знаю місцевість.
Не переповідай мені казочки Россі.
Слухай сюди.
Пакуй валізи й повертайся в Сан-Паулу.
-Але я був… -Без клятих «але».
Ще краще
піди до Россі й скажи йому, що їдеш, бо сам захотів.
Уторопав?
Забирайся!
Доброго ранку.
Дивіться. Теплий хлібчик.
Ти з автомийки?
Що ж, я маю добрі й погані новини.
Скидай бомбу.
Зразок ДНК Бездушного з лісу нічого нам не дає.
Він скомпрометований.
-Клята ДНК. Ніякої з неї користі. -Зачекай.
ДНК Феліпе Рейса звірили з базою.
Вона збігається з двома зразками з маєтку.
Я попросив Асунсьйона перевірити.
Він під заставою за ненавмисне вбивство.
Він плейбой. Вродливий, солодке життя.
Учора заселився в готель у Флоріанополісі.
Клас. Відправте когось, аби заарештували.
Ще рано.
На щастя для нас, він там із трьома іншими підозрюваними.
Тож я відправлю вас туди під прикриттям, як пару.
-Га? -Що?
-Россі. -Вони там зі своїми дружинами.
Якщо поїдете як пара, буде легше зблизитися
й зібрати зразки ДНК банди.
Це так необхідно?
Як ці плейбої пов'язані з верхівкою?
Чи з Бездушним?
Нам треба піймати не лиже Бездушного.
А, ясно. Я допетрав.
Спіймати чотирьох плейбоїв на курорті — добре для ТБ, так?
Я не запитував про вашу думку. Я кажу вам, яке ваше завдання.
Після того, що ви зробили в Луанді, Морейра знявся зі справи.
Тобто «знявся зі справи»?
Зібрався і поїхав до Сан-Паулу.
Стривайте.
Хлопець з'являється в потрібному місці, у потрібний час,
рятує всіх і їде?
-Хіба це не дивно? -Усе в цьому типі дивне.
Флоріпа.
Ти досі сердишся, що я поїхав у Лоанду сам, чи через щось інше?
Якщо через твою сестру, я лише хочу…
Годі маячні, Бенісіо.
Я намагаюся зрозуміти, чи ми справжня команда, чи ні.
Чи ти справді проблематичний, чи просто ідіот.
І те, і інше.
ФЛОРІАНОПОЛІС САНТА-КАТАРИНА
Гарно, скажи?
-Прекрасно. -Доброго ранку.
-Доброго ранку. Вітаю. -Доброго ранку.
-Дякую. -На кого зарезервовано номер?
-На нас двох. Суеллен Діас Алвес. -Бенісіо Маріньо.
Кімната з двоспальним ліжком, так?
Саме так.
Тут якась помилка.
-Точно все правильно? -Я перевірю.
Саме так. Тут указано, що в номері двоспальне ліжко.
Та якщо бажаєте, будуть два односпальні.
Ні, ми візьмемо інший номер.
Знайду для вас інший номер.
Як бажаєте оплатити?
Я заплачу за свій дебетовою. За його — не знаю.
-Є, пані Суеллен. -Дякую.
-У вас є розстрочка? -Так.
Гаразд. Чотири платежі?
Чотири не вийде, пане.
Дякую.
З іншого боку басейну, третя година. Феліпінью.
Які ж вони ідіоти.
Чорт забирай.
Ще одну, приятелю.
-Гайда заводити друзів? -Що? Я не вмію, пані.
А що ти взагалі вмієш робити? Говорити з людьми?
Що довше чекаємо, то пізніше займемося основною ціллю.
Які шанси, що це спрацює?
Якщо дотримуватимешся плану,
десь близько 80%.
А як не дотримаюся?
Не зупиняйтеся через нас.
Якщо ви неслухняні, ми ще більше зацікавлені.
А вона класна.
Агов! Можете принести моєму чоловікові кайпірінью?
-Як вас звуть? -Веселий, лише коли п'є.
-Лише так. -Флавінья.
-Флавія. -Ерік.
-А вас як?
-Сінтія. -Феліпе.
Як ви?
Вода така тепленька. Що ти п'єш?
-Джин. Хочеш трішки? -Джин?
-Хочу те саме, що вона п'є! -З усім!
Тепер мені страшно. Мені страшно.
Вона без даху.
Мені візьми.
Перепрошую.
Бувай, Фірміно.
Погляньте на це.
Я попросив Марію Клару переглянути докази старих пограбувань,
де використовувалася вибухівка, як у «Прогарді».
І що?
Виявили нову ДНК, яку попередні агенти не помітили.
ДНК з болгарки є в чотирьох пограбуваннях, які не на нашій мапі.
П'ять інших профілів ДНК, що були на пограбуваннях,
були й у «Прогарді».
Так тримати.
Не знаю, чи ти помітив,
але три з цих пограбувань були виконані Бандою Привидів, знаєш таку?
Ні, даруйте.
Не чув про неї?
Це стара міська легенда.
Банда, яка не залишає свідків, відбитків чи зачіпок.
Може, це лише казочки.
Може, це не та банда.
Але якщо вони були в «Прогарді»…
не дивно, що ми не відразу це зрозуміли.
Я не знав.
Є ще дещо.
Одне з пограбувань було поруч. Ви підписали звіт.
Авжеж. Я пам'ятаю. Вони підірвали чотири банкомати, так?
Тоді я не думав про Банду Привидів, бо вони залишили зачіпку.
Яку зачіпку?
Серійний номер динаміту залишився неушкодженим.
Привів до гірничодобувної компанії та її головного техніка.
Ось цього.
Ось.
Амаро.
Він стверджував, що вибухівку вкрали.
Компанія не заявляла, і ми не знайшли жодних доказів.
Але ДНК тоді не була буденною практикою для таких справ.
Але тепер буде.
Щось іще?
Мені треба викликати Амаро.
Треба ще раз поговорити.
Що ж, сер, чесно кажучи, є…
Слухай, Юрі.
Якщо це щодо Луанди,
то все добре.
Я вже розібрався з Володимиром. Гадаю, ти засвоїв урок.
Справа не в цьому.
Я дав запит на переведення в Бразилію.
У Національний банк генетичних профілів. Це мені ближче.
Так раптово?
Щасти тобі.
Ми сумуватимемо.
Бережи себе в Бразилії.
Наші акули для них — мальки.
За тиждень після пограбування в Луанді, що шокувало Бразилію,
федеральна поліція Маринги ввела нові заходи…
Чому ти дивишся цю маячню?
-Це аматорська хрінь. -Що таке, Ісааку? Розслабся.
Лише одному зі злочинців, який, схоже, є лідером банди,
удалося втекти.
Так званого Бездушного також підозрюють в очолюванні пограбування «Прогарду».
«Очолюванні пограбування "Прогарду"»? Ви, бляха, знущаєтеся?
Краще, щоби цей злочин упав на нього, ніж на нас, ні? Ну хіба ні?
Не був би ти моїм братом, працював би з ним.
-От чорт. А ти дотепний. -Чекай тут.
-Чекай. -Телефон.
-Зачекай. -Мій телефон!
Зачекай, бляха.
-Вона вибирає й іде. -Я кожні шість місяців роблю ліпосакцію.
І я роблю пластичні операції, бо люблю анестезію!
Гадаю… Серйозно, Флавіньє, це найкращий кайф.
Мені завжди бракувало сміливості.
Не вірю. Ти нічого не робила собі?
У тебе все своє?
Ну мені видалили мигдалини.
Не хочеш до нас?
Ні, Кауа — наш Лікар Бактерія.
Він двічі на день стерилізує свою флягу.
Він думає, що джакузі — це те саме, що купатися в каналізаційній воді.
То ніколи не обмінюєшся рідиною з іншими?
А що?
Хочеш?
У нас скоро масаж. Ідете з нами?
Я хочу! Мені не завадить.
Котику, принесеш моєму чоловіку ще одну кайпірінью?
Розслабся, зай.
Ну як воно?
Зрозумів, Бігоде? Ми візьмемо цю шістку.
Уживемо необхідних заходів і покажемо, як це працює.
Авжеж. Залиш це мені.
-Здоров. -Здоров.
-Як ти, Бігоде? -Здоров.
Телефон.
-Що не так, Бігоде? -Твій телефон.
У мене ще є справи. Часу обмаль.
Даруй, Бігоде.
То що відбувається?
Бездушний уже їде. Ти з нами?
Не знаю, старий.
Я люблю працювати зі своєю командою.
Я працюю сам, дам тобі твою частину, і все.
Цей шум. Тут так цілий день.
То пусте. Мені не заважає.
Запобіжний захід.
Але твій тон…
Я не знаю. Турбує мене.
Не подобається.
Чуваче, що таке, Бігоде?
Чорт, ти чудовий, брате. Ти крутий.
Якби сказав: «Ісааку, я з тобою». Я б сказав: «Чудово».
Але я не піду з Бездушним. Він не такий, як ми.
Він ледь не облажався в «Прогарді» в Луанду.
Він знаменитий. Лягаві чатують на нього.
У Бездушного є свої справи.
Хай повчиться в тебе.
-Чорт. -Добре?
Аби завжди був із тобою.
Тоді він зможе виконувати інші завдання для нас.
Інші завдання? Бляха, я їх виконаю, Бігоде.
Навіщо просити учня, якщо є вчитель?
«Учня»?
Бездушний один із нас. Член родини. Наш брат.
Він робив для Організації таке, чого інші не зробили б для власних мам.
Ти жартуєш? Слідкуй за базаром.
То що?
Робота твоя. Ти неймовірний.
Талановитий, сміливий.
Наче Айнштайн, дуже розумний.
Тебе думають вивести на новий рівень.
Ходімо зі мною.
-Але я маю взяти Бездушного? -Він — моя гарантія.
Виконайте завдання, привезіть гроші, і не побачитеся.
У «Прогарді» використали ящик вибухівки.
Також використали броньований автомобіль як щит, аби стримати ударну хвилю.
Я знаю.
Вони знали, що роблять.
Я трохи знаю про це. Якщо хочете, я вам допоможу.
Чудово.
Оскільки ви тут як підозрюваний,
ви можете допомогти, погодившись на забір зразка ДНК.
Стривайте, «підозрюваний»?
Чому я підозрювана?
Я маю погоджуватися на цю процедуру за законом?
Я ж можу відмовитися?
Можете.
Ось у чому річ.
Якщо відмовитеся,
я ще більше переконаюся, що ви винні.
І я проведу таке розслідування,
що з'ясую, чи ви сфабрикували запис до лікаря
для податкової декларації за 2006.
Але вибір за вами.
Здоров.
Радий бачити, Бігоде.
Ти на завданні з ним.
Ви можете йти.
Ви глухі?
Ви можете йти.
Коштує близько 10 штук?
Що?
Чи це дорожчий годинник?
Гарний. Стильний.
Хочу подарувати такий другові. Вибачте.
Тобі допомогти встати, старий?
Скажіть, скільки часу потрібно, щоб отримати результати ДНК?
Я не знаю.
Ви не знаєте чи просто не хочете сказати?
-Мені не подобається ця розмова. -Мені теж, юначе.
Але я сиджу тут і думаю про те, як нам краще насолодитися.
Серйозно, мають доплачувати за небезпеку.
Я серйозно, Суеллен.
Я послухав, як вони розмовляють про секс,
і це, напевно, забрало десь п'ять років мого життя.
-Серйозно. -Оваа.
Твоя очікувана тривалість життя вже й так не дуже висока.
Утративши п'ять, міг би впасти мерцем будь-якої миті.
-Будь-якої миті. -Це точно. Твоя правда.
Зізнаюся, мені було дуже весело.
Я не здивований.
Чуваче, Сінтія така божевільна.
П'є як риба. Без міри.
Мабуть, вона слабка ланка.
Єдиний раз, коли вона була серйозна, це коли говорила про її з Феліпінью дітей
Вони зараз із нянею.
Цікаво, скажи?
Жінка може вести
дике життя, бути одружена з гангстером,
та все одно переймається дітьми.
Мабуть, важко поєднувати соціальне життя
з роботою, сім'єю і роботою. Думаю, це непоєднуване.
Россі. Пам'ятаєш Россі?
-Так. -Россі.
З його дружиною, дітьми, усе таке…
Ніби щасливі.
Так, але ззовні Фернандо теж здавався щасливим.
Коли ти стала цинічніша за мене?
Коли твій шлюб закінчився?
Гадаю, це сталося саме в ту ж мить,
коли ми почали жити разом.
-Як обнадійливо. -Важко…
Здається, Суеллен, що єдине,
що я справді контролюю — це робота.
-Йой. -Ще й погано контролюєш.
-Ай, та йди ти. -Якщо відверто.
-Ти здуріла. -Це правда.
-На половину. -Цілком правда.
Добре. Усе складене.
Я піду до себе, добре?
-Добре. -Я втомилася.
Добре. Я прийму душ.
Спи, Еріку.
Щойно з холодильника. Хто хоче?
-Котику! -Так.
Зроби нам фото.
-У тебе щось на роті. -Стривай.
Чистить дитинці ротика. Бідолаха.
До речі, якраз зателефоную своїй дитині вдома.
Ані слова, ясно?
Ані слова.
-Ходімо? -Гайда. Я майже готовий.
-Як ця сорочка? -Якраз такої поганої я й очікувала.
-Бачив повідомлення від Россі? -Ні, що там?
-Два профілі ДНК збіглися. -Чудово.
Бракує лише Кауа. І його ДНК дістанемо сьогодні.
Хочу, аби ти знала лише одне.
Я злий, що мушу йти на ці танці.
Мене змушують. Я злий через усе це.
Агов, ми тут лише вдвох.
Можеш не вдавати чоловіка-зануду. Ходімо.
Візьмімо цього виродка!
Час настав!
Агов, нас дев'ятеро.
-Якої холери? -Тихо.
-Годі скиглити. -Досить!
Це неправильно!
Дякую.
Усі сюди.
Це неправильно.
Неправильно.
Бразильці люблять стояти в черзі.
-А ти хто? -Я класом вище.
-І що це за клас? -Я багатий, бляха. Гайда!
Сьогодні буде весело, скажи?
-Усі влізають перед нами. -Тихо, бо виведу.
Овва.
Хапай її!
Уперед!
Ми були в центрі,
а потім, раптом нізвідки, хлопець хапає розп'яття,
на шиї скапулярій чи щось таке, і починає молитися!
Такий дивак. Не подобається він мені.
Ти що, тепер астролог, Чічо?
Гайда танцювати! Усі!
-Ти теж! -Гайда!
Гайда танцювати!
Камера.
Що це, у дідька, таке?
Агов! Відпусти!
Не боїшся?
Тварюка!
Годі.
Начувайся, виродку!
Берися за іншого!
Боже мій!
Іди сюди, засранцю.
Годі, засранцю!
Де інший? Хапайте його!
-Годі, хлопці. -Припиніть!
Я крутий, бляха!
Я положив десь шістьох у бою. Положив усю команду Флоріпи з джиу-джитсу.
Провчив скиглія.
-Припини. -Та годі тобі. Не більш як двох.
Але Ерік мене здивував.
Що це було? Крав мага, муай-тай?
Бачив дружину? Навчився, б'ючись із нею.
Краще битися з ними, ніж із твоєю дружиною.
Вона ще та забіяка. Але послухай.
Ви не боялися, що лягаві можуть приїхати й пов'язати?
-Усе таке. -Чого боятися?
Хіба схоже, що ми боїмося лягавих?
-Я не одного вирубав. -Без жартів.
Ви сильні.
-Це так. -До біса сильні.
-Ти куди? -Ти куди? Ще рано!
-Спокійно. -Тусуймося!
Чекай! Іди сюди.
До речі, ми готові до завтра, так?
Сказали дівчатам, що йдемо рибалити.
-Гаразд, Чічо? -Так.
-Монтанья? -Так.
Чудово. Еріку.
Якщо хочеш піти з нами, то гайда.
Лише найкращі жінки в номері Кауа.
-Тільки найкращі в Кауа! -Насолоджуйтеся, хлопці.
Я на повідцю. Розважайтеся!
То що? Що сказав Асунсьйон?
Сказав, що моя подруга
декларує доходи продавчині і має активи генерального директора.
Будиночок на пляжі, шикарну квартиру.
Так.
Чиста — це точно не про неї.
Це точно.
Не хвилюйся, я займуся цим.
Залиш це мені.
Якщо ми доведемо, що вони обговорювали Бездушного,
ця поїздка буде того варта.
Суеллен,
це дуже зворушливо.
-Гаразд. -Гаразд.
-Бувай, Еріку. -Бувай.
Насолоджуєшся.
АСУНСЬЙОН ПАРАГВАЙ
Привіт, друже.
Зрада неприйнята.
В'ЯЗНИЦЯ ТУКУМБУ
«Хліб з неправди солодкий людині,
та піском потім будуть наповнені уста її».
Вірш 20:17.
В'ЯЗНИЦЯ ЕСПЕРАНЗА
Туркао вирішив продавати на стороні. Тепер ми маємо зайнятися ним.
Я надішлю вказівки.
Організація вийшла на зв'язок. Сказали, що отримають гроші.
Я тисну на них.
Терпіння, Джейсоне. Терпіння.
«Той, хто знає, коли битися
і коли чекати, переможе».
Добре.
Що це за маячня?
Мішок — бо я тобі не довіряю.
Поїздка — бо ти популярний, а ми не любимо папараці.
Лягавих на хвості немає.
Ну авжеж, немає.
Що таке, старий?
Організація дала мені цю роботу.
Вони дають мені новий шанс на цьому шляху, так?
Моя місія — їхня місія.
У цьому ми й різні.
Я не маю боса.
Тут ніхто нікому не бос. Ми — сім'я.
Тут немає зрад.
То в чому справа?
Ти відмовляєшся?
Ні.
Але зробимо це по-нашому.
Уторопав?
Це не пограбування Організації чи Бездушного.
Це наша робота.
Уторопав?
Уторопав.
Чудово. Що питимеш?
-Налийте йому віскі. -Віскі?
-Я не п'ю. -Він не п'є.
-Візьми мені. -Уже несу.
-Ти теж сама? -Так.
-Я сяду? -Сідай!
Подруго, від такої купи вуглеводів рівень цукру зашкалюватиме.
Знаю, але сьогодні я заслужила.
Що сталося?
Усе гаразд?
Чесно кажучи, ні.
Жахливо посварилася з Еріком.
Я знаю, що він бреше.
Чоловіки тупі. Усипають деталями.
Згодна.
Але він хоча б намагається.
Феліпе навіть цього не робить.
Ніколи не любив рибалити.
Але знаєш, що я усвідомила? Інколи не варто сваритися.
Мене непокоїть лицемірство.
Він цілий день партачить, а тоді вдає святого,
а я маю все терпіти й залишатися тверезою,
бо якщо ні, то скаже: «Я не одружувався із залежною».
Знаєш, що я скажу? До біса їх.
Подружко!
-Ти серйозно? -Серйозніше не буває.
Якщо я скажу, що мені потрібна BMW або поїздка на Мальдіви,
ти теж дістанеш їх із сумочки?
А ти спробуй.
-Тепер ти. -Ти впевнена?
Уперед.
Дозволь спитати,
у тебе є ще, щоби продати мені?
-Я заплачу більше, ніж ти заплатила. -Продати? Я за так дам.
-У мене є ще. -Поділишся?
Авжеж.
Ось!
Федеральна поліція.
Кинь кокс і сядь.
-Що? -Кинь і сядь.
-Я заарештована? -Кинь і сядь.
Поки що ні.
-Чого ти хочеш? -Слухай сюди.
Для Феліпінью та хлопців усе вже скінчено.
Розкажи все, що знаєш про них.
-Я не розумію, про що ти. -Ти досі не второпала, що відбувається?
Це злочин.
Тепер ти можеш або врятуватися, або захистити Феліпе.
Що б він зробив?
-Це для особистого вживання. -Стільки?
З майном на твоє ім'я?
На ім'я мами?
Моя мама не причетна! Я теж!
Так, я тобі вірю.
То чому захищаєш хлопця, який ставиться до тебе, як до цапа-відбувайла,
і не шукає виправдання, коли витворяє щось?
Думаєш, я не знаю про вечірку? Це не так.
П'ять років тому я була в тому номері. Як, думаєш, ми познайомилися?
У глибині душі я завжди знала, хто він. Але ти…
Слухай уважно, що я зараз скажу.
Співучасть у злочині, відмивання грошей,
торгівля наркотою.
Ти хоч уявляєш, на скільки ти можеш сісти до в'язниці?
І ще й маму туди затягнеш.
Ні.
Ну от.
Розмова не записується. Я не скажу про тебе.
Тебе ніхто й не потурбує.
Та мусиш негайно мені розповісти все, що знаєш про «Прогард».
Я чекаю, Сінтіє.
Я познайомилася з хлопцем
на тусівці в Кауа.
Його звуть Туркао.
Часто говорять про нього.
Він неначе хрещений батько Кауа.
Він продав їм зброю.
Він познайомив їх із Бездушним, який знайшов їм роботу в «Прогарді».
Руки за голову!
Лежати.
Тут є ще хтось?
Немає.
Тобі хана, плейбою.
Складеш гвинти?
Заціни мій літак.
Гарний.
ХЛОП: НАМ ГЛИНА ХЛОП: ВОНИ СКОРО БУДУТЬ
А непогані з нас чоловік і дружина, правда?
Що скажеш?
Не спіши поперед батька в пекло.
Ти не можеш навіть удати хорошого чоловіка.
Це пісня з тусівки?
Так. Ти не дала відтворити.
-Так, лише псує настрій. -Так, я пам'ятаю.
Ти сказала, що вона банальна, усе таке, бла-бла-бла…
Чому ти її ввімкнув?
-Ти був п'яний? -Ні. Тобто, так.
Але я не тому її ввімкнув.
Я ввімкнув її,
бо так я дякую своїм друзям.
Так, пропусти одну.
Я не знаю як.
Що це було, Дамато?
Гляньмо, хто там.
Хтось приїхав?
Курва, це Амаро.
Чорт. Що це за авто?
-Здоров, хлопці. -Здоров!
-Здоров. -Ґабріелю.
Спокійно. Ми подбаємо про твою сім'ю.
Дякую.
-Мане. Лобо. -Як ти?
Як пройшло з федералами?
У мене взяли зразок ДНК. Могло бути й гірше.
-Але я завів нового друга. -Якого друга?
Хлопа, який хотів би приєднатися до нашої сім'ї.
Можна прохання?
Гільєрме, так?
Що ти думаєш, коли бачиш ці домівки
з розкішними авто, дорогими годинниками?
«Як вони можуть собі все це дозволити?»
Задумайся.
Клас. Гайда в дім.
Але є проблема.
-Яка проблема? -Знають про наші попередні пограбування.
Мій профіль ДНК був на кількох з них.
-Ти щось сказав? -Авжеж, ні.
Якби сказав, я б не приїхав.
Гаразд.
Розслабся. Попоїж. Ми пізніше подумаємо, що робити.
-Дякую, Ісааку. -Іди.
Здоров усім. Як ви?
-Здоров. -Як справи?
-Сподіваюся, воно того варте. -Святий Боже!
Щойно повернулися, а ти вже ніякий.
-Як ти? -Скинь мені.
-Доброго ранку. -Скинь зараз.
Доброго ранку.
Тож
я накопав ще дещо на Туркао.
Якого згадувала дружина Феліпінью.
Його тричі заарештовували.
Співучасть у злочині з наркотиками, продаж зброї та пограбування.
У нього є заправка, але він заробляє на злочинності.
Я надіслав Бенісіо його фото та розташування заправки.
Вона в Понта-Пора, в Мату-Гросу-ду-Сул, на кордоні Педру-Хуана-Кабальєро.
ПЕДРО-ХУАН-КАБАЛЬЄРО, ПАРАГВАЙ ПОНТА-ПОРА, БРАЗИЛІЯ
Маскаро.
Час випробувати тебе.
Є важлива місія в Понта-Порі.
Треба вбити зрадника.
-Думаю, можете їхати. -Так.
Будьте напоготові.
Такий хлопець з Понта-Пора… Як мавпа з гранатою.
Їдьмо?
-Гайда. -Ходімо.
-Тримайте в курсі. -Дякую.
Бувайте.
Беріть, що хочете, не соромтеся. Ми підірвемо все.
Хутчій, хлопці.
-Хутко! -Гайда!
Прикінчімо Туркао.
-Хутчій. -Їдьмо.
Переклад субтитрів: Анастасія Барич