Pořád se mluví o Tijuaně, Ciudad Juárez, ale jenom proto, že jsou vedle USA.
Nemusíte jezdit takovou dálku, abyste našli drsnou hranici.
Dvacetikilometrová čára, rozdělená silnicí bez hraniční kontroly.
Říká se, že to začalo kávou.
V osmdesátkách.
Když zmrazili ceny.
Zastropovali export.
Kdo chtěl vyvážet, musel pašovat.
Stejnou cestou jako drogy.
Benício, seš jedinej, komu chutná vyčpelý kafe.
Ten šmejd nemá šanci. Co, Masko? S nepřítelem se nebudeme srát.
Šlápni na to, jedem!
BENZÍNKA U TURKA
Vy budete Turek.
Máte povolení?
Žádný nepotřebujem, chceme si promluvit.
Spolupracujte, a bude to rychlovka.
Co víte o Bezcitným?
Vyklopte to.
Víme, že jste ho seznámil s Cauãou!
Zatkli jsme je. Budete spolupracovat?
- Co se děje, tati? - Nic, broučku, neboj.
Kvéry!
Na ně!
Synaro, vrať se!
Masko, běž tamhle! Běžte oba!
Přestaň! Turku, máme tvou dceru.
Hni se, a seš mrtvá.
Klid.
Hlavně klid!
- Vidíš tatíčka? - Federální policie!
Klid!
Tohle se vás netýká!
Pusťte tu holku, promluvme si!
Neser se do toho, ty zasranej fízle!
Co se tam stalo?
Kde máš parťáka?
Klid! Hlavně Klid!
Ne!
Ne! Tati!
Ne!
Kurvadrát.
PRAVIDLA ZLOČINU
EPIZODA ŠESTÁ DOMA
A vlk povídá:
„Fouknu tak silně, až vám domeček rozbořím.“
Maminko.
Copak, broučku?
Pověz mi ještě tamten příběh.
Byl nebyl jeden muž, který byl a moc a moc odvážný.
A vydal se na moc a moc nebezpečnou cestu,
aby chránil syna, kterého má moc a moc rád.
Moc.
Víš, kdo je ten muž?
Můj táta.
Ano. Správně.
Dobrota.
Zkus tohle.
Co nejíš? Chceš vidličku? Používals ji někdy?
O to nejde.
Jste moc pomalí.
Víš, co řeklo vedení?
Že sebou máme hodit.
Rodina ti odpoví. Proč to nehrotíme?
Páč to děláme pořádně.
- A proč? - Abysme to neposrali jako playboyové.
Je chytrá, dej na ni.
Já nezanechávám stopy. A nejsem tak blbej, abych zabil federála.
Smiř se s tím, už je to dávno.
Jeho bejvalej parťák vyšetřuje Proguard.
Jmenuje se Benício.
- Je to magor. - Jo.
Nemá vlastní život, nic ho nezastaví.
Přestaň nás vysírat, neuč nás jíst suši vidličkou,
akorát nám kazíš oběd.
Neser a žer, vole.
Uvědomte si, že nastane chvíle, kdy si všichni budete muset ušpinit ruce.
Teprve tehdy si zasloužíte respekt.
Rozkaz vydal Ambasador. Řekli nám to pár minut předem,
proto nebyl čas varovat policii ani jinak zabránit incidentu.
Kdo není v terénu, nedokáže si to představit.
Na fleku se rozhoduješ, jestli zabít…
Nejsem připravenej zabít fízla.
- Sejmi tu svini. - Zab toho šmejda.
Odpráskni tu krysu.
…nebo umřít.
FEDERÁLNÍ POLICIE
Mamut měl v mobilu tři finanční dokumenty.
Všechny jsou neskutečně detailní.
První byl seznam výdajů na útěk z věznice, kde zabili Santose.
Druhý byl rozpočet na vyloupení Proguardu.
A ten třetí… Nikdy jsem nic podobného neviděl.
Jak to?
Je na něm čtyřikrát vyšší částka než na ostatních dvou dohromady.
Černobílej říkal, že se chystá něco obřího.
Počkat, loupež v Loandě v těch papírech není?
- Ne. - Možná nebyla v plánu.
Chtěli pokrýt ztráty za Proguard, ale podělalo se to zas.
Asi jsou pěkně v prdeli, na další dominaci jim nezbyly prachy.
Klidně si myslete, že jsem magor, že jsem posedlej, je mi to fuk.
Podle mě je klíčem Bezcitnej.
Tady ten chlap. Uběhly měsíce a pořád nevíme, co je zač.
O tom se nikdo nehádá, Benício. Jenže naše vodítko, Turek, je kaput.
I mrtví někdy mluví.
Turkova dcera nám řekla, že byl ve vězení v Mato Grosso.
Assunção, zjistíš jména vězňů, co seděli ve stejnou dobu jako on?
Ta věznice neprošla digitalizací.
Dostanu se jen do té naší, dál ne.
Můžeme tam zajet, ne?
Tady je magnetické míchadlo s ohřevem, orbitální třepačka, narušovač buněk…
Narušovač buněk a tkání, termocyklér a pipetovací robot.
- A pak to jde do sekvenátoru DNA, ne? - Jo. Názvy znáš. Umíš to i používat?
Učím se rychle. Cítím se tu jako doma.
Bezva. A mezi náma, máš bezva učitelku, obzvlášť v porovnání se zbytkem ansámblu.
Jo, a tady jsou žádosti podle pořadí.
Dobře, ale…
nejdřív bych si rád ověřil jednu teorii.
Jakou?
Chci najít DNA na starších důkazech. Rukavice, kukly, patrony…
- Jako jsem to udělala s Duchy. - Ano. Hodně jsi nám pomohla.
Nebude to jen tak, sotva jsi přijel. Než získáš přístup a tak.
- Můžu to udělat. - Ne, to nemusíš. Baví mě pracovat.
Už zas?
Fernando, nemám čas se hádat.
Co děláš? Vážně už musím jít.
Stačí mi chvilka.
- Přijdu pozdě. - Opravdu?
Jo.
Musím víc jezdit na služebky.
- Ten flákač se hrozně loudá. - Jen ať si dá načas, tím líp pro nás.
Spěchej pomalu, co?
Trvá mu to věčnost, můžeš zatím fotit mě.
Co? Dneska mi to sluší.
- Bacha, už se vleče. - Šnek je zpátky.
- Jedenáct minut. - Jo, to souhlasí.
Udělej mi to do ksichtu.
Fotku.
Vole.
MEZINÁRODNÍ NÁKLADOVÉ LETIŠTĚ
Do hajzlu. Říkals 11 minut, bylo to 10:53.
- Klid, sedm sekund rozdíl. - Sedm sekund?
Nebo rozdíl mezi životem a smrtí, mezi prachama a lapákem.
Kurva. Vlčáku, co s tím?
Naženeme to jediným způsobem. Kruťas musí čekat v autě.
VĚZNICE MAJOR ELDO RONDONÓPOLIS, MATO GROSSO
Tady jsou složky všech vězňů, co tímhle vězením kdy prošli.
V abecedním pořadí.
Rašíd Nabil Sadžid, takže pod S.
Nebo pod R nebo N, není v tom moc dobrý pořádek.
Dobře, děkujeme.
Vem si R, já začnu u S.
- Kdo ho najde první, má pivo? - Jdeme na to.
- Běž mi pro pivo, Benício. - Našlas ho? S kým byl na cele?
Vydrž, za dvanáct let jich bylo hodně.
Jsou tu jenom civilní jména, gangový přezdívky ne.
Ary Fonseca Paixão, Leonardo de Jesus da Silva, Manoel…
To je jako máme všechny projít?
- Ještě s tím pivem počkej. - Zlatý pašeráci cigaret ve Fozu, co?
- To jo. - První je na A?
Ary Fonseca Pa… Buď A, F, nebo P.
Dejte to prosím sem.
Díky.
- Dali ti to? - Jo, bez problému.
To je fakt bezva. Nech to klidně tady.
Jestli je na všem DNA, banka profilů se pěkně rozroste.
A změní to přístup ke zločinu v zemi, lidi přestanou ignorovat DNA.
O to se celou dobu snažím.
Nechci znít domýšlivě, ale…
s tímhle případem máme šanci vyhrát DNA Hit of the Year.
Víš? Forenzního Oscara.
Suellen.
- Ježiš, to je on. - Vypadá to tak.
Ty kráso.
Rossi, našli jsme Bezcitnýho složku, jeho civilní jméno je Wellington Pereira.
Wellington? Jo, toho si pamatuju,
dobře si ho pamatuju, měl jsem ho rád.
Seděl tady už před mým nástupem.
Ale neznám ho jako Bezcitného, tehdy měl přezdívku Stín.
Jakej byl vězeň?
To záleží. Před nebo po Ježíšově zázraku?
- Proč, dal se tady na víru? - Obrátil vodu ve víno.
- Určitě je to on? - Jednoznačně, není pochyb.
Zito ho přivedl na víru, to on vždycky uměl.
Když ho pustili, dokonce si tady otevřel kostel.
Tady v Rondonópolisu?
- Ano. - Víte kde?
Ano. Všichni ho tady znají.
Jak jsem již pravil, bratři, právě božímu dílu vděčím za to,
že se mi dostalo
odpuštění mé dcery.
- Bůh je mocný. - Lhal jsem sám sobě.
Říkal jsem si, že se dávám na zločin,
abych uživil rodinu, myslel jsem však sám na sebe.
A daleko od dcery
bylo snadné skrýt vlastní sobectví.
- Amen? - Amen!
- Aleluja, bratři. - Aleluja.
- Sláva Bohu. - Sláva Bohu.
- Mír s vámi. - Mír s vámi.
Identifikace netřeba. Federální?
- Benício. - Suellen.
Otče, hledáme jednu duši, kterou jste ztratil.
- Wellingtona Pereiru. - Nevím, kde se pohybuje.
Co vás zajímá?
Všechno.
Wellington
je živoucím důkazem Ježíšova slova a ďáblova scestí.
Živou bitvou mezi těmi, o nichž mluvívám při svých kázáních.
Wellington proslul jako nejlepší zabiják v São Paulu.
Byl obávaný a uznávaný,
avšak jen těmi, kteří skutečný respekt neznali.
Čtvrt hodiny.
Pak se ho však ujal nový právník.
Mônica.
Wellington?
Někteří tvrdí, že jsem jeho duši spasil já.
Spásu však přináší Ježíš,
to on dovolil Mônice spatřit, co bylo ostatním skryto.
Což bylo?
Že měl dobrou duši.
Byl to hodný chlapec, opuštěný rodiči, zneužívaný.
Že mu svět zločinu poskytl útočiště a dal mu smysl.
Když pochopil, že Mônica věří v jeho vykoupení,
začal chodit na bohoslužby.
Dal se na víru. Sám jsem je oddal.
Takže má ženu.
Víc vám mohu říct jen před soudem.
Neznám žádného Stína, ani Bezcitného, jen Wellingtona,
a dosvědčím, že je to dobrý člověk.
Dobře.
Děkujeme, otče.
Zpomal.
Dobře. Budu doma v jedenáct, už vyrážím na letiště.
Vyřiď jí, že maminka už jede, brzo bude doma. Jo?
Tak pá.
Co chceš?
Našli Mônicu. Dala výpověď a odstěhovala se pryč z města.
Rossi píše, že ji Assunção vyčmuchal.
- Ten chlap je borec. - Že jo?
Našel by jehlu v kupce sena.
- Cos tak vyváděl? - Je v Santa Isabel, máme tam hned jet.
- To ne. Řekla jsem doma, že přijedu. - Snažil jsem se ti to říct.
- Assunção. - Že jo?
- To nikdy nespí? - Nespí.
- Pojď, pošlou nám letenky. - Ach jo.
METROPOLITNÍ OBLAST SÃO PAULO
- To je ona? - Jo?
Co si myslíš o tamhletěch dvou?
Počkej. Sleduj je.
Civiláci? Federálové to nejsou.
Nezajdem tam?
Trochu je vystrašíme.
Federálka.
- Dobrý den, kolegyně. - Nazdar.
Jsme v práci. Civilní policie.
- To vidím. - Chcete vidět placky?
Není potřeba, jste úplně jasný.
Možná, ale přijít sem jen tak sama je trochu riskantní.
Kdo říká, že jsem sama?
Aha, zdravím.
Haló.
Ty věci, cos vyhrabal na Benícia a Bezcitnýho,
udělal sis u nás očko, budeš mluvit přímo se mnou.
Prachy byly do začátku, příště dostaneš dvakrát víc.
Hlavně se snaž.
Co pro mě máš?
Benício a…
jedna policajtka jeli do Santa Isabel.
Hledaj nějakou ženskou, co asi byla vdaná za Bezcitnýho.
- Víc nevím. - Dobře.
Jestli zjistí, kde je Bezcitnej,
nebo kdyby zmínili Duchy, okamžitě mi zavolej.
Dobře, ale víte, že mi neřeknou všechno.
Ty si poradíš, seš chytrej. Zatím zjisti, kde jsou ubytovaný.
A vítej do rodiny, dobře se o tebe postaráme.
Mônica padělá dokumenty pro místní gang lupičů.
Vyšetřuje to civilka ze São José,
požádali nás o pomoc, máme sledovat dům.
Štve mě pracovní doba, ale jinak nás to baví.
Jeho to štve, ale já to žeru, jinak tady chcípnul pes.
Nevíte, jestli má manžela nebo exmanžela?
Vůbec. Skoro nevychází z domu.
Jenom do práce, do kostela a s klukem do školky.
Kluka? Má dítě?
Jo. Jsou mu čtyři.
V rodným listu má jen mámu. Oddací list jsme nenašli.
Vdávala se v evangelickým kostele,
budou to tak čtyři roky.
- Věk dítěte sedí. - Jo.
- Koukej, Suellen. - Do prdele, Benício.
- Ty jo. - Ty jo.
Vlčáku, mám pro tebe úkol.
Povídej.
- Je to za městem. - Jasně.
Tady jsou instrukce.
- Je to mezi náma? - Jo. Věřím ti.
- Spolehni se. - Super, dík.
- Co nám chybí? - Nic, šéfe.
Mluvte, máte čas do řidičova návratu.
Máme jedinečnou šanci obvinit Bezcitného. V zahraničí už tuhle metodu použili.
Potřebuji povolení odebrat synovu DNA. Matka to zaručeně odmítne.
Je nezletilý?
Ano. Je to neobvyklé, já vím, ale pane, vzpomínáte na párek s DNA?
Měl jsem pravdu, ne?
Je to budoucnost, pane, soudy to budou muset brát vážně.
A my, my je do té budoucnosti přivedeme.
Ještě jedna prosba. Povolení umístit štěnici a napíchnout telefon.
Pomalu, Marino.
Teď já.
- Řekni mu to. - Jo? Dobře.
- Vzduch je čistý, přepínám. - Rozumím. Jdeme dovnitř.
Hotovo.
Haló?
Ano, mluvte.
Tyčka od lízátka?
Ať ji hned pošlou, převezmu si ji osobně. Díky.
V týhle práci jsou dny,
kdy mi z někoho padá čelist.
Chlápek složí za minutu ákáčko a udělá na mě neskutečnej dojem.
A pak jsou dny jako tenhle.
Vem si, že jsme jenom řadoví zaměstnanci.
Nosíme zlato a tak, ale jsme jenom zasraný poskoci.
Chci dělat něco důležitějšího.
Když chceš víc práce, musíš víc riskovat.
- Nebojím se. - Ale měl bys.
Dva poldové,
další osamělá noc daleko od domova…
Co to meleš? Proč vytahuješ tyhle kraviny?
Mám pravdu, ne?
Dopiju a jdu k sobě.
Co?
Připravíš se o šanci slyšet Bezcitnýho naživo?
Panebože, Benício. Doteď si jen objednávala pizzu.
- Suellen. - Kdyby něco, dej vědět.
Suellen, jsme oba stejný.
Proč jako? Že se s tebou snesu?
Jsem úplně jiná.
Umíš si představit dva Benícia pohromadě?
Chci říct, že máš ráda napětí okamžiku.
Jo.
Ach jo. Proč musí každej policajt neustále doma poslouchat:
„Kdy už přijdeš?“
Tak řekni něco.
Nevím.
Poldové i zločinci jsou hlavně mizerný rodiče.
Jo, možná.
A možná jsem v tomhle výjimka.
Myslím jako dcera. Jako máma…
zatím těžko říct.
Třeba je ta výjimka dědičná.
Jak to bylo mezi tebou a tvým synem?
Co jsme zjistili, že má Bezcitnej syna, začal ses chovat jinak, jakoby…
nevím, divně.
Já jsem divnej.
Myslím to vážně, Benício. Proč o tom mluvíš jenom na pokraji smrti?
Ahoj lásko.
Jak se máš?
A jak se cítíš?
Taky mi chybíš.
Kdepak jste byli?
Fakt?
A co ještě… Zvuk? Ne, zlato, jsem v pokoji sama.
Vydrž.
Kdybys šel náhodou spát, nech běžet počítač, ať nahrává non-stop.
Rozkaz.
Blbče!
Promiň, lásko. Ne, objednávala jsem jídlo.
Je tu vynikající vepřový.
Kdybys ho líp znal, přijde ti to žárlení k smíchu.
Rychle, pohyb, dělejte!
Hněte sebou, fofrem!
Hněte kostrou, dělejte sakra!
- No tak. - Dělejte!
Pohyb!
Že sis cvrnknul do trenek?
Vítejte, vy parchanti!
Teď z vás bude někdo.
Vítej na Ambasadorově haciendě.
Běž dál.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Vzala jsem ti sendvič s vepřovým.
- Já tobě taky. - Fakt?
- Dáme si spolu? - Jo.
Když tahle akce nevyjde, aspoň si dáme nejlepší sendvič ve městě.
- O loupeži nevědí. Jsou tu sami. - Napíchnuls jim pokoj?
Jo. Můžu je klidně oddělat.
Jestli je sejmeš, je po tobě. Federály jenom sledovat. Dej vědět.
Novej mobil, nová simka?
Ano, šéfe.
Pecka.
- Kruťasi, kde je Vlčák? - V Santa Isabel.
- Co tam dělá? - Nevím. Jen jsem to zaslech.
Co se děje? Děsíš mě, Wellingtone.
Moc jsi mluvila.
Přitížila jsi jednomu z bratrů.
- Já myslela… - Fízlové…
po něm šli. Zatkli ho.
Panebože, to jsem nechtěla.
Bůh s tím nemá co dělat. Dalas jim tip, chápeš?
Organizace tě chce mrtvou.
Přimluvil jsem se…
za tvůj život.
Bylo to těžký a nepříjemný.
Ale jinak to nešlo, rozumíš?
Až vylezu z vězení,
budu pro ně dál pracovat.
Ne. Přešel jsi na víru.
- Řekli, že tě nechají jít. - Musím dodržet slib.
- Dal jsem jim slovo. - Mně taky.
Dlužím rodině za tvoje chyby.
Musím dodržet slib.
Chápeš?
Už sem nesmíš vkročit. Rozumíš?
Nesmíme se dál vídat.
Půjdeš si svou cestou a já svou.
Děkuju ti za to…
žes mi ukázala…
že jsem taky člověk.
Jsi mnohem víc než to.
Jsi má životní láska.
Poslyš, přejde to.
Zase se uvidíme, vím to.
Neuvidíme.
- Dal jsem slib. - Prosím. Něco vymyslíme.
Všeho nechám, odejdu do Santa Isabel.
Počkám na tebe.
S tvým synem.
Jsem těhotná.
Tuhle znáš?
Puška M40 ráže 7,62 s teleskopickým zaměřovačem.
Mona Lisa loveckých pušek.
Říká se, že s ní mine jedině ten, kdo si ji může dovolit.
Seš vtipnej, kámo.
Takže nás čeká velkej kšeft?
Velkej.
Kdy to bude?
Až bude, tak bude.
Starej se hlavně o to, abys byl ve formě a užil si oslavu.
Vyber si pláž a pojedem, slibuju. Vydrž.
Vydrž. Ještě ti zavolám, vydrž.
Co je?
- Co blbneš? - Polož kvér na postel.
- O co ti jde? - Kvér na postel.
Hotovo. O co ti jde?
- Co chceš? - Proč jdeš po mojí rodině?
Nejdu po tvý rodině, jdou po ní federálové.
Snažíme se zjistit, o co jim jde. Získali DNA tvýho syna.
- Oni mi sáhli na syna? - To nevím, chlape.
Přišel jsem je napíchnout a zjistit, co se děje, jestli nejdou po nás.
Pamatuj si, že moje rodina je svatá.
Zůstane to mezi náma. Máš moje slovo.
Haló?
Wellingtone?
Ahoj lásko.
Musel…
jsem tě slyšet.
Už jsou to…
čtyři roky.
Jak se má můj hoch?
Všechno ví.
Ví, že se vrátíš.
Skoro jsem umřel.
Pochopil jsem,
že už nemůžu dál, aniž bych s tebou mluvil,
o svým chlapečkovi.
- Někoho jsem viděla, Organizaci… - Organizace se to nedoví, neboj.
Buď v klidu.
Víc teď nezmůžu.
Běž do jeho pokoje a…
dej mu za mě pusu.
NIC NEŘÍKEJ. NAPÍCHLI TĚ. OBA VÁS MILUJU.
Wellingtone,
cítím tě hrozně blízko.
Protože jsem.
Assunção, dala jsem tě nahlas.
Vysledoval jsem jeho polohu, pošlu vám souřadnice.
- Je blízko. - Blízko odsud?
Požádáme civilní policii o pomoc. Díky, Assunção, měj se.
Rychle.
Posílám vám souřadnice jeho mobilu.
Rozumím, přijato.
Známe to tam, je to opuštěnej sklad.
Používaj sklady jako základny.
- Jsme blízko, dostaneme ho. - Zamítá se. Jsme skoro tam.
Nevíme, jestli má posily. Čekejte na nás.
Hovno, jedem pro něj, než zdrhne, už mě ta sledovačka nebaví.
- Nic. - Čisto.
Základno, jste na příjmu?
Oni…
tu ženu už dlouho sledovali. Mysleli si,
že je dovede k místnímu gangu.
Srát na ni. Beto a Noronha jsou mrtví.
Je čas, aby šla za mříže.
Jak věděl, že jsme v Santa Isabel?
Že jsme jí napíchli telefon? Jak to do prdele zjistil?
Někdo mluvil.
- Někdo od civilů? - Ne, to těžko.
- Věděli o nás jen oni dva. - Tak kdo? Ví o tom sotva pár lidí.
Někdo z našich?
Jeden z nás? Jeden kurva z nás?
Suellen,
kdo
ví o zločincích víc než sami zločinci?
Moreira? Už s náma nedělá.
Jak mě našel u tý řeky v Loandě?
Jo, to bylo hodně divný.
…ta čubka byla blonďatá, vole.
Byls nachcanej, byla odbarvená.
Tys byl ještě nachcanější, tak nekecej.
Promiň, šéfe. Nikdy jsem neseděl na něčem tak pohodlným.
Jasně.
Russo, řekni mu, co se stane s jeho řití, když se ihned nezvedne ze šéfova křesla.
Hele jak se tváří.
Málem si nasral do gatí.
Jdem do sebe hodit panáčka a nějaký dobrý masíčko, co vy na to?
Ten chudák nikdy neviděl tak drahý křeslo.
- Pojď, Masko. - Pojď.
To je kousek. Říkám ti, že byla odbarvená.
Ne, vypadala jako blondýna.
Jo. Dobře.
Všichni ven.
Ven.
Kdes byl?
Osobní záležitost.
Ty zasranej debile. Jaks mohl zabít fízly před mou akcí?
Kdo mi sáhne na rodinu, je mrtvej.
To platí pro federály i pro tebe.
Myslíš si, žes zabil Benícia?
Zabils dva civiláky, ty čůráku! Rozjebals mi celou akci!
Mluv dál a budu tě muset umlčet.
Vyrážíme, a hned, je to jasný?
SÃO PAULO LETIŠTĚ GUARULHOS
NÁKLADOVÝ TERMINÁL
Máme 10 minut a 53 sekund.
- Dobrý den. - Dobrý.
Máme tu hlášené drogy, náš tým požádal o posily.
Nespouštějte poplach, ať je nevyplašíme.
Hned to bude.
Na zem! Dělej! Fofrem!
Ty taky, hajzle. Běž mu pomoct!
- Jdeme. - Tak dělejte!
- Pozor. - Jdeme.
- Chyť ho. - Běž.
Ty taky. Hybaj.
- Čum dopředu. - Přidej.
Pohyb!
Otočit a sednout si na ruce, hned!
Spolupracujte, a nic se vám nestane. Chci vědět, kde je bedna DC-ALF.
Kdo to ví?
Mám se zeptat znova?
Vyklopte to. Mám někomu ustřelit palici?
- Ulička J. - Doveď mě tam.
Kdo umí s ještěrkou? Vstávat.
Spolupracujte, a budete v pohodě, platí?
Tam.
- Ta modrá. - Rychle.
Nezdržuj to.
Rychle.
Sundej to.
Otočit.
Nacouvej.
Čtyři a půl minuty.
- Jedem! - Slož to. Tudy.
Fofrem.
Pohyb.
Čum kurva na zem!
- Sundej to. - Vyjeď s tím.
Je to na tobě, parťáku.
Jedem.
Kurva, to je tíha.
Ty píčo!
- Přivez ještěrku. - Ještěrku!
Do tří minut se musíme zdejchnout.
Hlavy dolů. Čumte dolů!
Nalož to.
Nasedat!
Vyjíždí ze zatáčky. Kde to vázne?
Kurva.
Jsme těžký, musíme něco vyložit.
- Ne, berem všecko. - Kde kurva vězíte?
Do hajzlu, jsme moc těžký.
- Musíme něco vyhodit. - Vy tři, ven.
- Jsme rodina! - Do druhýho auta.
- Klid, Isaacu. - Vypadněte.
- Jsou blízko. - Jedem!
Jedem!
Rychle! Mizíme!
- Na poslední chvíli, kurva! - Jedem! Padáme!
- Nic jsme nenašli. Díky. - Rozumím.
Řeknu k tomu jediný. Tuna zlata bez jedinýho výstřelu!
Ještě není vyhráno.
Překlad titulků: Jiří Nehyba