"Hvis vi må kjempe og ofre vårt blod, så la det være for våre egne mål."
"For frihet er lettere å kjøpe enn trelldom."
For tre dager siden var min sjel fri fra tanker om mord.
Som møll mot lyset dras vi mot krigen.
Våre fremtidige gjerninger er skrevet i blod.
Jeg hadde gjort opp regnskap med Gud, -
- og søkte et fredelig liv. Min armbrøst var lagt på hylla.
Men alle veier fører til vårt eget endelikt.
Vi kjemper videre, og passer våre egne saker.
Men så blir vi tvunget til å forandre oss.
Timeglasset er snudd.
Jeg har drept igjen.
Nå driver jeg med gjengjeldelse.
Hevn har blitt min syssel.
God morgen, far.
- Klar til å gå på jakt? - Ja. Kan jeg prøve din nye armbrøst?
Kom hit.
Fortere!
Se, østerrikere!
Det er Wolfshot.
Jeg har ikke nok penger til skatten. Fortsett. Jeg kommer tilbake.
Hvor er mannen din?
Han jobber.
Litt lett.
Det er ikke nok.
Nå?
Det blir regn, og vi trenger ly.
Lag mat til mennene mine, og gjør i stand et bad til meg.
Drep raskt, sønn.
Vi er jegere, ikke villmenn.
Hver fiasko lærer oss noe.
Det blir uvær.
Vi går ned og søker ly i landsbyen.
Han er her et sted!
Baumgarten!
Let overalt!
Vinden er for sterk! Dra båtene på land!
Skynd dere!
Litt til.
- Takk. Er du på vei hjem? - Ja.
- Er alt sikret? - Ja.
- Farvel. - Lykke til.
Sikre fangsten!
Hjelp! De er etter meg! Jeg trenger båten!
Hvem er du?
Jeg trenger denne båten! Hjelp meg ut!
- Ingen kan seile mot stormen! - Jeg har ikke noe annet valg!
- Du dør der ute. - Jeg er død hvis de tar meg.
- Hvem leter etter deg? - Wolfshots ryttere.
- Hvem er du? - Baumgarten. Jeg er bonde.
Du blør.
- Jeg drepte ham. - Hvem?
Wolfshot. Skattefogden.
- Du er fra vettet. - Han tok livet av min kone!
Jeg velsignet ham med blod.
Nå jakter soldatene på meg.
Vær så snill! Jeg bønnfaller dere.
For Guds skyld, hjelp meg over.
Jeg vil ikke. Østerrikerne tar meg.
- Jeg er far til barn. - Jeg har også kone og barn!
Ingen kan både styre og ro i stormen! Stol på Gud, og hjelp ham!
- Styr selv. Ta båten! - Min skjebne ligger i dine hender!
- Far, vinden er for sterk! - Vær så snill, hjelp meg!
De nærmer seg. Finner de ham her, dreper de oss.
Brenn alt, Tell!
- Jeg skal hjelpe ham over. - Takk.
Løp til moren din, og før hestene til Ingenbohl.
Møt meg ved fossen. Si at jeg elsker henne.
Det lover jeg, far. Lykke til.
- Hvor er han? - Hvem?
Vi har betalt skatten vår! Fogden har fått sitt gull.
- I hvilken kanton ble han drept? - Unterwalden.
- Et skjødesløst tap. - Det var fogdens egen feil.
Han krevde inn skattene våre.
Ingen skulle rørt ham.
Ta skjebnen i egne hender, Gessler.
- Vi bør gå forsiktig frem. - Forsiktig? Vi trenger inntekter.
- Vis ingen nåde. - Brent jord bærer ingen frukter.
Ta morderen, og gi dem en lærepenge.
Wolfshots mord er en forbrytelse.
Men også en mulighet.
Nå har vi rett til å forsvare oss med makt.
Ved å kalle det rettferdighet.
Ingen rettferdighet i krig. Det er dit vi er på vei.
Vil vi ha krig?
Sveits er omgitt av fjell. Naturen er deres eget forsvar.
Vanskelig å angripe utenfra.
Vi må kontrollere landet.
Og underkue folket.
Innenfra.
Hva skal jeg gjøre med deg?
Midt i uværet! Har du blitt gal?
Er det ham?
For et mirakel at du slapp unna!
- Tenkte du ikke på kone og barn? - Jo. Derfor reddet jeg barnas far.
Han trosset innsjøen og all dens vrede. Takk for det.
Han gir en hjelpende hånd til alle.
Men hvem hjelper oss når vi trenger det?
Med Guds nåde trenger vi aldri hjelp. Dere har meg.
Gi ham hesten, så går vi.
- Vel? - Jeg må få ham i sikkerhet.
Både helt og idiot...
Du har brutt freden vår.
Måtte Gud tilgi deg.
Jeg er hjemme i tide til å mate geitene.
Dra.
Jeg har en venn i nærheten, en adelsmann.
Vi kjempet sammen i Det hellige land. Han gjemmer deg.
Lady Berta!
Gessler?
Kongens prakt og ære skinner i deg. Han må være stolt av sin niese.
Det ryktes at kongen vinner rikdom i Sveits, men mister støtte.
Ingen fremgang uten tap. Godt og vondt går hånd i hånd.
Det er ingen triumf i unødig vold.
- Og glem ikke mitt sveitsiske blod. - Våre lands skjebner er sammenflettet.
Som våre, håper jeg.
Farvel.
Han gjør meg rasende.
Kongen vil at dere skal gifte dere. Du gjør klokt i å adlyde.
Vær du trygg: Han elsker meg ikke, han trenger meg.
Kusine, kongen vil treffe deg.
Jeg ser min bror i deg. Du er like viljesterk.
Tilbring tid med Gessler. Jakt, snakk, lær.
- Det går seg til. - Nei, vær så snill!
Som habsburger bør du ekte en østerriker.
- Mor var sveitser. - Og din far østerriker.
Synd du er kvinne. Du ville vært nyttig i kamp.
Nå bruker vi deg til ekteskap.
Ja vel, min herre.
Rudenz.
Med belte og fjær og finstasen på.
Utsendt av østerrikerne?
Hva vil du, onkel?
Før du drar, har familien vår en gammel tradisjon. Kom.
En gang var jeg med dem på jordene og i skogene.
Jeg førte tilsyn med arbeiderne deres.
Og de fulgte min fane i kamp.
Nå er jeg bare god som forvalter.
Derfor ferdes jeg i stadig snevrere kretser.
Til den snevreste og siste.
Der alt liv tar slutt.
Jeg er en skygge av meg selv.
Og snart...
Er bare navnet mitt igjen.
Kom!
Kom igjen, Rudenz.
Nå...
Du kjenner mottoet vårt: "Ett beger, ett hjerte".
Ett beger, ett hjerte!
Rudenz.
Jeg må gå nå.
Vent!
Forlat oss.
Hvorfor viser du folket ditt slik forakt?
De lider under Østerrikes flagg. Hvorfor nekter du å ta imot begeret?
Vet du hva østerrikerne kaller oss?
"Bondeadelen." Det er klokere å gå ned på kne og dele rikdommen.
Nei. Ikke lukk øynene for hva vårt folk trenger.
Vårt folk må vinne kongens gunst.
Han eier hele verden. Markedene og hoffene er hans.
Selv veiene tilhører ham. Vi er ubeskyttet mot hans voksende makt.
Hvor har du hørt slikt?
Jeg har ingen sønner, Rudenz. En dag blir alt dette ditt.
Hva blir jeg da? Leder for en gjeterflokk?
Skal jeg megle i tvister mellom bøndene i Sveits og gjeterne i Unterwalden?
Den onde fristeren har fanget øret ditt.
Nei, han fins ikke. Forstår du ikke?
Her er jeg ingenting, men med østerrikerne kan jeg bli noe.
Skattefogden fortjente å dø. Ikke godta skatten.
Vær tålmodig, Gertrude. Vi blir snart kvitt østerrikerne.
Forandringer vil komme, som alltid.
Impulsive herskere har de korteste regjeringsperiodene.
- Tar Østerrike oss, blir det for alltid. - Ja, men kom og drikk med meg.
- Jeg må mate hestene. - Hestene kan vente, men ikke jeg.
Takk for maten.
Spis i fred. Du er trygg her. Vi tar deg over grensen ved daggry.
Ja, men får jeg aldri se barna mine igjen?
- Det er bedre enn å bli hengt. - Du var modig, og kjempet for din kone.
Nå må vi kjempe for landet vårt.
Gertrude.
De er lojale. Vi kan snakke åpent.
- Du snakker uten frykt. - Jeg er kjent med krigens pris.
Våre soldater er like gode med våpen som deres.
Du bringer tilbake farlige tanker.
Fra en tid min venn og jeg hadde glemt.
- Har vi noe annet valg? - Min kjære.
Dette kjære huset. Hjemmet til min familie, og nå også ditt, -
- ville blitt brent ned til grunnen i en hensynsløs krig.
Jeg kaster selv den første fakkelen, hvis det kan sette oss fri.
La oss stole på Gud.
Vi har hørt mange menn si det.
Og så dø.
Så du slåss ikke lenger?
En dag utenfor Jerusalem, -
- i det mest fiendtlige av land, var jeg alene og desperat.
Hesten min var raskere enn tyrkerne bak meg.
Men jeg flyktet gjennom en skog, og der kom jeg borti en bikube.
Biene omringet meg, og angrep hesten min.
De stakk dyret så voldsomt at det kastet meg av.
Det vred seg i smerte og døde.
Foran mine øyne.
Jeg satt der, veldig stille.
Jeg så hvordan biene begynne å dø.
En etter en.
Ja, Gertrude, man kan oppildne folket.
Men vær forsiktig med hva du ber dem om.
De kan drepe for deg.
Men så dør de.
Vent.
Vi har besøk. Gessler.
Hva skal jeg gjøre?
- Gjem ham. - Hvor?
- Godt synlig. Der borte! - Gi meg forkleet.
Tallerkenen!
...like fri som fjelluften. Men hva gjør du her?
Vi leter etter en mann som drepte fogden min.
- Har dere sett noen fremmede? - Nei. Kom inn.
Gud være lovet. For en ære.
Ransak huset.
Ørnen blant våpen. Er den din?
Ja.
- Får jeg lov? - Selvsagt.
Godt håndverk.
Mange kan skyte, men få behersker våpenet.
Ditt navn?
William Tell.
Vel, Tell. Akkurat som en ørn tar jeg også mitt bytte.
En fugl på himmelen eller et bytte på jakt.
Samme for meg, for nå...
Jakter jeg på en morder.
Med største andakt har kongen vår...
Kjent sorgens tyngde.
Han sørger ikke over sin døde fogd.
Men han spør seg selv hvorfor.
"Hvorfor elsker de meg ikke? Er det min troskap de skyr?"
"Eller min rikdom?" Frykt ikke, svarer jeg.
"Det er bare uvitenhetens blod som flyter i overflod."
"Det finnes kun ett råttent eple."
Vi må luke det ut, så jeg er på jakt.
Min herre...
Min herre, huset er gjennomsøkt.
Sier du det.
Min gode sveitser.
Ikke mist det livet du har skapt, for menn du ikke kjenner.
Har du noe å si til meg, så si det nå.
Min herre, din misnøye er tydelig for oss alle.
Men du kaster bort tiden her.
Mannen du leter etter, er ikke her.
La oss ikke skape dårlig stemning.
I dette huset finnes ingen råttenskap, bare kjærlighet.
Kom og sett deg.
Kongens ære, mine venner.
Etter alt vi har vært gjennom, skal jeg miste alt til slike menn?
De lyver. Du ble ikke sendt for å krype...
Det spiller ingen rolle om de lyver.
Gjem deg her og finn ut mer om Tell.
- Vi tar ham nå. - Følg ham tett.
La ham tro at han er trygg. For en lidelse jeg skal påføre dem!
Disse menneskene. Til de ligger nakne og skjelvende foran meg.
Nå er det nok. Vi må samle allierte.
Få vil handle. De frykter represalier.
Gå til Altdorf og Furst, presten.
Mange er på vår side, og Furst kan samle kantonene.
Han har et skarpt sinn. Tell, bli med meg. Han misliker fremmede.
Du forventer for mye av meg.
Byen er full av spioner. Vi trenger deg, Tell.
Jeg skal følge deg dit.
Men Furst vil inspirere deg.
Så legger du planer, og etter det, min venn...
Da er det ingen vei tilbake.
Deres høyhet, får jeg presentere ham?
Prins Rudenz av Attinghausen.
Unge prins, det krever mot å stå her foran oss -
- og sverge Attinghausens navn til det habsburgske hoff.
Du burde ikke være her, din tosk.
Jeg må sverge troskap, ellers kan vi ikke være sammen.
Du og din onkel er tydeligvis uenige.
Han lærte meg hva som er rett og galt.
Han har bare misforstått mine hensikter.
Har vi din tillit?
Jeg tror det er best at våre slekter deler samme mål.
Jeg elsker den mannen du er i dag.
- Ikke den du tror du burde bli. - Jeg kan ikke tilby deg noe.
Verken berømmelse eller rang blant hoffets riddere.
Hva så? Ikke selg deg til Østerrike. Bær din frihet med stolthet.
Og miste deg?
Krig gagner ingen.
Den som utgyter andres blod, spiller sitt eget.
Jobber du med oss eller for oss?
For dere.
Ikke gjør en irreversibel feil. Din taktløshet er åpenbar for alle.
- Deres høyhet... - Dessuten er du forlovet.
Jo mer ærbødighet den sveitsiske "adelen" viser oss, jo bedre.
Gjør ham til lags så lenge.
Drep dem!
Bli her, far.
- Det er min okse! - Unna vei!
Vi må flykte.
Dra før det er for sent. De er ikke ute etter meg. Dra!
Stille! Ned!
Hvem gjorde dette?
Snakk, gamle mann.
- Jeg skal drepe dem! - Stille!
Hvem har gjort dette?
Hjelp ham.
Hvem drepte mine menn?
Få slutt på hans lidelser.
Drep ham.
- Før ham til hestene. - Nei!
- Går du ut i kamp, dreper de deg. - Ta ham!
Nå begynner det.
Der!
Drep dem!
Jeg vet hva som bekymrer deg, Tell.
Mitt sverd har hvilt. Jeg håpet det var for alltid.
Men dette handler om våre familier og vår frihet.
Jeg brøt en ed der borte, og nå har jeg blod på hendene.
- Det hjemsøker meg. - Det var da.
Jeg vet at du vil kjempe. Men ild avler ild, -
- og ild kan ødelegge oss alle. Er du klar for det?
Vi må dra.
- Har de kontroll over byen? - Det ser sånn ut.
Følg arbeiderne forbi vaktene. Kom igjen!
Den mannen jobbet på huset mitt. En dyktig håndverker.
Min herre. Jeg ventet deg ikke her.
- Hvordan går det? - Jeg er fange i mitt eget land.
- Hvorfor forberedes byen på krig? - Vet ikke.
Mange har flyktet, men byen lever.
Vil de holde oss inne eller stenge oss ute?
De frykter et opprør. Du skulle sett fangehullet.
Tilbake til arbeidet med ringmuren, sveitser!
Jeg må tilbake.
God kveld.
- Byen er ikke lenger vår. - Nei.
Finn Furst.
- Hvor mange døde? - Tolv.
Hvor er likene av sveitserne?
Bare den gamle mannen.
Først skattefogden og nå dette. De verken frykter eller respekterer oss.
Inntil vi finner de ansvarlige, må andre få lide. Arrester dem!
Tell er innblandet i dette.
Gi meg frie hender.
- Til å gjøre hva? - Tvinge dem i kne, offentlig.
Ja. Sett et spyd gjennom sjelen deres, og se dem knuses.
Ja, min herre.
Vel, i mellomtiden har jeg flere landlige sysler å ta meg av.
Kongen vil at jeg skal lære niesen hans å jakte.
- Hvor sender du Guds rikdom? - I sikkerhet.
Det er farlige tider.
- Vær hilset, prins. - Velkommen til Altdorf.
- Hva søker du i Altdorf? - Gamle tider, gamle Sveits.
La oss håpe de kommer med deg. Nyheten om Baumgarten vekker oppsikt.
- Gjemmer han seg? - Han er her i Altdorf.
Sammen med min våpenbror, Stauffacher. De søker ditt råd.
Trenger menn fra Schwyz og Unterwalden Guds råd?
Nei, ikke Guds råd, men dine opprørske tanker.
Hvorfor er du så redd?
Vi burde forhindre krig, ikke starte en.
Og likevel kommer du med opprørere.
Østerrikes trone står ustøtt i et pompøst hoff -
- hvor ingen rettferdighet råder, men bare vill vold truer.
Vi kan beseire dem. Men ikke hvis vi er splittet.
Mange snakker om det, men få handler.
Men her ser jeg menn som er klare.
- Mer enn klare. - Da er tiden inne.
Få kantonene og sveitserne til å kjempe sammen.
Stauffacher, din oppgave er å vekke våre ledere fra sin søvn.
Gjennom kirken vil jeg samle venner i Altdorf.
Jeg skal skaffe våpenbrødre i Unterwalden.
Baronen av Attinghausen deler visst vår overbevisning. Han er viktig.
- Nevøen Rudenz føyer seg. - Men ikke Attinghausen.
Han er av den gamle garden, og vil lede tusener til oss.
Og du, Tell?
Hver mann til den posten som passer hans styrke.
Jeg er bare en jeger.
Ikke ifølge et dusin døde østerrikere.
Helt om!
I kongens navn, hør etter!
Godtfolk i Altdorf!
Det er lord Gesslers vilje -
- at dere skal hedre hjelmen som om den var kongen selv.
Hør! Alle som går forbi den, -
- skal vise ærbødighet på bøyd kne.
Knele for en hjelm... Det er galskap.
La kongen vite hvem som er hans sanne og lojale undersåtter.
Vi må ikke bli sett sammen.
Gesslers mann.
Kom. Snakk med brødrene deres, så møtes vi i morgen.
På Rütli-sjøens vestbredd ligger en skjult hule.
Hvis vi vil ha fred, må vi forberede oss på krig.
Ja.
Med kløkt kan våre anstrengelsers elv føre til seier.
Men jeg vet ikke hvor strømmen fører oss.
Vil vi svømme eller drukne?
Far!
- Er bonden trygg? - Foreløpig.
Narren min er tilbake.
- Gå og mat geitene. - Hyggelig å se deg også.
Kom hit.
Kom.
Du er her, men ikke tankene dine.
Vi er ikke trygge her, enten du slåss eller ikke.
Voldsbruk er forferdelig, min elskede. Også når det er berettiget.
Jeg vet godt hvilke arr en inntrenger kan påføre.
Sønnen vår vil oppleve fare uansett.
Hva foreslår du?
Jeg kan svinge et sverd like godt som en mann. Vi går sammen.
Morderiske tanker river sjelen min i stykker.
Jeg har gjort mer enn jeg burde.
Se på meg. Vår kjærlighet er født av mord.
Ja, i andre tider.
Vil du gjenleve dem?
Det du gjorde da, var edelt og riktig.
Se på meg. Det du gjør nå, vil også bli det.
Men vi skal gjøre det sammen.
Din skjønnhet erobret meg.
Det første øyeblikket jeg så deg.
Livet med deg er min eneste lykke.
Uten det er jeg ingenting.
Min tro på deg er ukrenkelig.
Den er din for alltid.
Et kyss for helsen din?
Gleden er på din side.
Ikke din?
Ville det vinne mitt hjerte å slåss i gjørmen som en hund?
Jeg har andre måter.
Du lovte meg en jakt, men grisene slipper unna.
- Hva skal vi gjøre? - Det finnes annet å jakte på.
- Du virker sur. - Ja, og jeg vil hjem.
Jeg ber deg om å bli.
Kongen har foreslått vårt ekteskap med god grunn.
Vi bør glede oss over hans velsignelse.
Brutal vold er ikke storhet. Du vil aldri vinne mitt hjerte.
Og du vil miste sveitsernes hjerter hvis det får fortsette.
Følelsene overskygger fornuften din. Så søt du er.
Min herre!
Et øyeblikk.
Blodet mitt koker med begjær etter hennes kropp.
- Er det gjort? - Ja, midt på torget.
- Hva er planen deres? - Vanskelig å si.
- Jeg kan arrestere Furst og finne det ut. - Presten?
Han burde være død, men tortur får menn til å tilstå hva som helst.
Tell er innblandet. Han skrøt av sitt vennskap med Furst.
Og de konspirerte i full offentlighet.
Ja.
Gessler besudler deg. Du er mer vennligsinnet enn jeg trodde.
- Jeg har ikke valgt den parasitten. - Du lar gladelig kongen velge for deg.
Den samme erobringslysten truer både din og min frihet.
- Din kjærlighet vil ikke redde meg. - Hva vil gjøre det?
Kjemp for landet ditt.
Det handler ikke om meg eller oss, men om vårt lands sjel.
- Vårt lands lykke betyr alt for meg. - Nettet snører seg rundt deg.
Hvordan kan jeg få deg hvis jeg går imot kongen?
Kongen vil at jeg skal villede deg. Han tror det vil binde deg til hoffet.
Jeg trenger ikke å late som at jeg elsker deg.
Men jeg later som at jeg er glad i en mann jeg hater.
Så kongen lurer meg?
Han tar meg for en dåre.
Og du?
- Lurer du meg? - Ikke noe lureri her.
Bare kjærlighet.
Fyll rollen du ble født inn i.
Stå ved ditt folk.
Brenn det!
Brenn ned alt sammen!
Løp!
Tell!
Denne veien.
Nei!
Han overlever.
Her.
Nei, vær rolig.
- Bli her. - Vi må dra.
Drep alle sammen!
Drep dem!
La dem være!
Brenn alle sammen!
Gutten!
Ta denne!
Vi må dra! Nå!
Ordrene er klare.
Arrester alle som går forbi uten å bøye kne.
- Det kan vel ikke være Walter? - Hei.
- Du har vokst. Går det bra? - Ja.
Jeg må snakke med foreldrene dine.
Her er en mynt. Løp nå, unge mann.
- Fred være med deg. - Vær hilset, Suna.
- Er de andre tilbake? - Ja, i kapellet.
- Vi har mye å snakke om. - Men ikke her.
- Skal vi slutte oss til dem? - Ja.
Kom igjen, barn!
Hold øye med gutten.
- Skal vi arrestere barnet? - Faren.
Jeg går.
Kom, Walter. Nå går vi.
Hvorfor er det en hjelm på stolpen?
Det er ikke vår sak. Kom.
Stopp! I kongens navn.
Dere brøt påbudet om å knele foran hjelmen.
- Knele? - Barnet også. Ellers blir dere arrestert.
Gå til kapellet og hent mennene der.
Vær rolig.
Knel, eller bli fengslet!
- Fengsel, far? - Nei. Stå der.
Å true meg er én ting, men å skremme mitt barn er noe annet.
Han sa: "Knel."
Hørte du, sveitser? Ned på kne!
Sir, vær så snill...
La meg hente sønnen min. Han er bare en gutt.
Han er en fiende av kongen!
Du er en forræder!
Wil... William!
- Nei! Tell! - Forræder?
Stopp! Det er William Tell! En hederlig mann og en god borger.
Slipp meg, Tell, ellers dreper vi deg og familien din.
Sett ham i fengsel.
Nei!
Trekk unna, eller føl sverdet! Tilbake!
- Hvorfor tar dere ham? - Han trosser kongen!
- Og blir fengslet? - La ham gå.
Før ham til fengselet!
Prøv, hvis du tør, å ta ham!
Hvordan våger du å stille spørsmål ved prinsens ordre?
Unna vei for prinsen!
Trekk unna!
Denne mannen ble arrestert fordi han ikke knelte for hjelmen.
Vi må skynde oss. Folk begynner å bli sinte.
Og gå glipp av showet?
Lykken smiler til oss. Hvis han kneler, kneler alle.
- Vakter! - Dette lover ikke godt.
Har du så lite respekt for kongen vår at du nekter å bøye deg for hjelmen?
Nei, det var av uvitenhet, ikke respektløshet.
Hvis du tilgir meg, som du har makt til, skal jeg ikke gjøre flere overtramp.
Så knel.
Jeg kneler ikke for noen.
Det er farlig å bære dødelige våpen, men du bærer ditt åpent.
Jeg hører du er en mester med armbrøsten.
Benekter du at denne er din?
Eller nekter du for at du er så dyktig som folk hevder?
Han er en mesterskytter!
Er det din sønn, Tell?
Ja.
En lausunge.
- Kom hit. - Nei! Vær så snill!
Ikke gutten!
Hvor god skytter er han?
- Fra hundre... - Høyere!
Fra hundre meter kan han treffe et eple.
Da skal du vise hvor god du er.
Ta armbrøsten du bærer så stolt, og skyt ned et eple fra...
Din sønns hode.
Sikt godt, for hvis du bommer, vil ditt hode, -
- og din kones hode, betale den høyeste prisen av alle.
Dette er forferdelig! Hvordan kan du leke med et barns liv?
Du tester min tålmodighet. Kjenn din plass, kvinne!
Jeg er sønn av min mor og min far.
- Jeg skal holde eplet. - Nei!
Nei, Walter! Ikke gjør dette.
Jeg befaler deg å skyte et eple på hodet hans.
Jeg vil heller dø.
Skyt, ellers dør gutten med deg.
Nå holder det. Ikke gjør narr av de stakkars menneskene.
Hvem sier at jeg gjør narr av dem?
Gå ned på kne og be ham skåne deg og din familie, for din sønns skyld.
- Min herre. - Du våger ikke å snakke uten å bli spurt!
La meg passere, i Guds navn! Jeg er prest.
Nå får det være nok. La loven vike for barmhjertighet.
- Jeg ber deg, i Guds navn. - Ikke gjør det.
Spar en far for denne forferdelige dommen.
Ikke knel for ham.
Kom hit!
Nei!
Still ham foran stolpen!
Her er eplet!
Mål avstanden til stokken. Tjue skritt er vanlig.
- Kom igjen! - Rydd vei!
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks.
Sju.
Jeg kan ikke heve armbrøsten mot min sønn.
Gessler, ikke tving meg til å skyte.
Her har du hjertet mitt.
- La soldatene dine stikke meg. - Hysj.
Nei, jeg vil ikke ta livet av deg.
Jeg vil...
Gessler, du overskrider din makt.
Kongen vår finner seg ikke i slik grusomhet.
- For et plutselig mot! - Taushet er et svik mot kongen og riket.
Jeg har lukket øynene for undertrykkelsen. Kongen er min hersker, ikke du!
La ham gå!
Stans!
Ditt avskyelige kryp, kongen vil få høre om ditt forræderi. Grip ham.
Dette er stedet!
Tell, jeg ber om unnskyldning.
For det var du som hjalp det krypet Baumgarten over innsjøen.
Og du drepte mine menn i Schwyz.
Dette er galskap! Det er meg du vil ha.
Jeg drepte Wolfshot. Jeg har skylden alene.
La Tell gå, og få slutt på dette.
Hold ham.
Du!
Du er Baumgarten. Det burde jeg visst.
Da skal du aldri mer vise manglende respekt for vår makt.
Bær din skyld i blod.
Nei! Ikke mer blod!
- Skyt, eller se flere dø! - Jeg skal skyte.
Nei...
Jeg skal skyte.
Du har knust mitt siste håp om fred.
Du har forvandlet min tro på menneskets godhet til gift.
Uansett hva som skjer i dag, er det din skyld.
Lad armbrøsten din.
Tilgi meg, sønn.
Eplet.
Hent en stol.
Tell.
Vær så snill, gå ned på kne. Vær så snill.
Han overlever.
Ja.
Sett i gang, Tell.
Ikke skuff oss nå.
Bra skudd.
Ve den som drev ham til det!
Lær lydighet av dette, Berta. Før henne bort.
Jeg er kongens niese. Du har ingen myndighet over meg. Slipp!
Tell! For et fantastisk skudd!
Tell!
Du har enda en pil i beltet. Jeg ser den nå.
Hva er den til?
Uansett hva det er, skal jeg skåne livet ditt. Hva er pilen til?
Hvis du lover å ikke ta livet mitt, skal jeg fortelle deg sannheten.
Hvis barnet mitt hadde dødd, var den andre pilen ment for deg.
- Arrester ham. - Hvordan våger du?
Før ham bort.
Du kan ikke gjøre dette!
Jeg vil aldri glemme ditt mot! Ta denne.
Rudenz, ri til onkelen din og dann en hær. Vi møtes ved Rütli.
Nå, Rudenz! Til hestene!
- Vi må flytte ham! - Snart er de hundrevis.
Vi mister kontrollen.
- Før ham til fangehullet. - På veien?
Nei, hvis folk i landsbyene ser ham, blir de sinte. Ta en båt.
Han er ditt ansvar, Stussi.
Tell! Tell!
Hvorfor knelte du ikke? Det er så liten en gest.
Hører du brølet fra brødrene mine?
Tror du folket vil knele nå?
Når du dør...
Vil ikke folket rope for deg.
Du vil ikke få en martyrgrav. Din historie vil aldri bli skrevet ned.
Gjør det!
Før ham bort!
Hvorfor forrår du meg og kongen din?
Kongen som du har forrådt?
Hva vil han si når han hører at din brutalitet har skapt en helt?
Han vil takke meg.
For å ha drept Wolfshots morder og fanget opprørslederen.
Alt som gjenstår...
Er å avgjøre din skjebne.
Er jeg din fange?
Ja, eller min kone.
- Lydighet ligger ikke i min natur. - Nei.
Vel...
En kones plikt er ikke noe mysterium.
Det lærer du fort.
Slipp meg, ditt udyr!
Neste gang får du smake kniven!
Da får du bli min fange, din skinnhellige skjøge.
Jeg er redd jeg er for sent ute.
Rudenz.
Gutten min.
Onkel.
Tilgi meg.
Jeg er her, tuktet, men klokere.
Jeg vil sverge troskap til vår linje og kjempe for vårt land.
Et hjerte som innser og bekjenner sine feil, får min tillit.
Fra nå av skal dette slottet bære ditt navn.
Jeg arver ikke bare ditt land.
Ditt mot og din ånd lever videre i meg.
Mine venner! Med skam har jeg tilbudt å tjene kongen av Østerrike.
Ikke nå lenger!
Med dette begeret og i Attinghausens navn -
- sverger jeg å slå hardt til mot fienden.
Ett beger, ett hjerte!
Mine brødre holder vakt, og advarer oss hvis noen kommer.
Følg meg.
Strekk ut hendene. Alle er velkomne.
Du! Har vi ikke noe uoppgjort om tomten?
Vi er fiender i retten, men her kan vi forenes.
Legg uenighetene til side.
Det er synd at vi må konspirere her i hemmelighet.
Det som er vevd i nattens mulm, skal hilse dagens morgengry med frihet.
Holdt! Hvem er dere?
- Venn eller fiende? - Legg bort sverdene.
Jeg er sveitser, og er med dere av hele mitt hjerte.
- Du knelte. - Aldri mer!
- Vi må respektere tittelen hans. - Baron Attinghausen er død.
Han bærer tittelen nå.
Jeg var døv for min onkels stemme og mitt lands situasjon.
Hvis dere ikke vil ha meg her, drar jeg.
Hvis baronen vil kjempe med oss, må vi ønske ham velkommen.
Vår oppgave i kveld er å skape allianser, og sørge for at vi står samlet.
- Vi må snu! - Gesslers ordre er klar!
Seil videre!
Det får bare blåse.
Lyn får bare slå ned!
Dette er naturens hevn for at jeg måtte heve armbrøsten mot min sønn!
Gessler samler kongens hær. Det blir vår undergang.
Vi må slå til før de vet at vi er samlet.
Hvem av de tre kantonene skal lede?
- La Uri gjøre det. - Unterwalden tar ikke ordre fra Uri!
Nok!
Nok.
Småkrangling skal ikke få knekke vår vilje.
Min mann er i lenker.
Mens vi krangler, lider han. Og de seirer.
Mine venner, vi er av samme blod.
Våre barn har samme hjem.
Vi har samme hjerte.
Brødre.
Søstre. Dann en ring av stål.
Trekk sverd.
La det suge kraft fra bakken.
Landene rundt oss har bøyd seg for erobreren.
Bare vi som er samlet her, har bevart vår frihet.
Så i kveld inngår vi en spesiell pakt.
Babord side!
Fest tauet! Kom igjen!
Hold dere fast!
Nøkkelen!
Der!
Tell!
Ved våre sverd!
Brødre og søstre, for alltid forent, i fare...
Eller i døden!
I fare eller i døden!
- Hvil. Er alt i orden med deg? - Ja.
Tell!
Kom!
Det er Kuoni!
Bare rolig.
Herren vil utføre mirakler for deg.
- Vi kan nesten ikke tro våre egne øyne. - Hva gjør dere ute i stormen?
- Vi så vraket, og ville hjelpe. - Jeg trenger hjelp.
- Jeg må finne Gessler. - Vi så tropper på vei mot Küsnacht.
Han må gjennom kløften. Det er bare én vei inn og ut.
Du kan ikke reise på patruljerte veier.
Jeg kan vise deg en vei gjennom fjellene.
- Jeg jakter alene. - Jeg kjenner skogen.
Jeg bodde her som barn, og i skogen lekte jeg.
Da får du vise meg veien.
Vi er på din side. Vi er allierte.
Mine venner, jeg trenger armbrøstene deres.
Tell farer ikke med tomme ord.
Nå betaler jeg prisen for at jeg ikke drepte ham.
Ulykke følger enhver handling.
Min herre.
Hold munn.
- Du har sviktet meg. - Hør på meg.
- Han angriper i kløften utenfor Küsnacht. - Hør på meg!
Hvordan kan jeg stole på at rapporten ikke er falsk?
Disse mennene møtte ham etter stormen.
Prinsessen var der.
Å miste Tell er ille nok, men å miste henne også...
Nå er jeg kongens budbringer.
Alle vet hva som skjer med budbringere, ikke sant, Stussi?
Det trenger ikke å være sånn. Tells hode vil redde ditt.
Hvis vi er forsiktige, -
- kan vi legge en felle. Når han skyter på deg, tar vi ham.
- Skal jeg være agn? - Han vil bare ha deg.
Da får han byttet sitt. Få det gjort.
Stussi.
Ta kontroll over slottet i Sarnen.
Hold det.
Først tar vi Sarnen og kutter forsyningene deres. Så tar vi Altdorf.
Vår ære er viktigere enn våre liv, og forslaget er ikke for ærens skyld.
Men Sarnen er det best å ta med list.
Høstfesten nærmer seg. Da bærer folket gaver til lensherren.
Ti-tolv kvinner kan gjemme seg blant dem, med våpen. De sikrer portene.
Mennene venter i skogen. Når vi er inne og har sikret portene, angriper dere.
Har vi en avtale?
Ja.
Resten av hæren slår leir ved Altdorf.
Vi ber om at dere lykkes med Sarnen. Når det er vårt, står Altdorf for tur.
Gud være med oss.
- Det er en ære å kjempe med deg. - Æren er min.
Vår plikt er gjort, Deres nåde. Ta imot våre gaver.
Drep dem!
Vi må rykke inn.
De visste at vi kom.
Ta den.
- Hvor er han? - Der nede et sted.
Finn en fluktrute til meg. Jeg må komme nærmere.
Stans!
Vent på den andre vogna!
Din jævel!
Tell, din jævel!
Hardere!
I posisjon!
Du bommet, Tell!
Del opp troppene og omring ham.
Sett i gang!
Løp, Tell!
Han er alene! Finn ham!
- Finn ham! - Kom igjen!
- Der! - Skyt!
Etter ham!
Tell!
Hold denne.
Ingenting skal hindre meg i å ta hevn.
For mye blod og for lite hjerne.
Hevn både driver deg og gjør deg blind.
Hva vet du om slike ting?
Jeg vet at sinne gjør deg svakere.
Hvor mye bommet han på deg?
Med ett eneste åndedrag.
Kjenn på smerten.
Den er ingenting mot smerten ved å mislykkes.
Dine tåpelige overtredelser styrket opprørerne og forente dem.
Og min niese er borte!
Knel.
Kjære Gud.
Gi denne mannen din kirkes styrke, og led ham til seier.
Hvor drar vi nå? Vi må videre.
Jeg risikerer eksil. Jeg har ingenting å tape.
Så la tankene dine være kvikke.
Gå til kongen og bruk all din list på å hindre ham i å hjelpe Gessler.
Jeg skal prøve.
Men gjør noe for meg. Gå tilbake til folket ditt.
Dette handler ikke lenger om vårt hat mot én mann.
Planlegg og organiser.
Kjemp for landet vårt.
Gud, gi meg retning og styrke -
- til å gjøre Herrens vilje.
Måtte han lytte.
Vend tilbake og hold Altdorf til hæren min er klar.
Tell! Tell!
Far!
Jeg var redd jeg aldri ville se deg igjen. Hva er i veien?
- Tell. - Min kjære.
Mitt hjerte.
Angrepet mislyktes. Vi ble forrådt.
De ventet på oss.
Åpne portene!
En av våre egne avslørte planen for Gessler.
Vi hadde ingen sjanse.
Drep dem!
Nei!
Vi er knust. Du må sette oss sammen igjen.
Gi oss troen tilbake.
Det som skjedde der, har nå kommet hit.
Alle siviliserte land har en lov som tøyler det dyriske i oss.
Det er Guds lov.
Men Gud har glemt oss, og loven finnes ikke lenger.
Kjemp for henne.
Kjemp for oss.
Med min egen pust skal jeg holde troen.
Med mine hender skal jeg hevne den. Men du må være sterk.
I dag er vi verken bønder eller livegne.
Heller ikke lorder eller adelige.
I dag er vi sveitsere.
Mine venner, vi er i helvete.
Vi må kjempe oss ut.
Vi må vise de blodige undertrykkerne at vi er forberedt på å kjempe.
Ja!
I mange år jaktet og drepte jeg alene.
Jeg ville ikke være en del av en gruppe.
Nå vet jeg at det bare fører til maktesløshet. Jeg mislyktes.
Jeg mislyktes.
Jeg klarte ikke å drepe mannen som tvang meg til å skyte på sønnen min.
Jeg skjønte ikke at ekte brorskap knytter oss sammen.
Det gjør oss sterkere.
Mine venner, i krig er det ikke rom for å mislykkes.
Hvisker du noe feil, slår for sent, eller bommer med pilen -
- betyr det at du er død.
I morgen gjør vi ingen feil.
I morgen skal vi ta tilbake våre hjem, vår by og vårt land.
Hvordan? Vi kanaliserer raseriet vårt.
Vi samler all vår dyktighet i kamp.
Og så viser vi fienden hvordan vi kriger!
Men viktigst av alt: Vi må være forberedt på å dø.
Ja.
De som er villige til å dø, -
- vinner enhver kamp.
Se på personen ved siden av deg.
Se hverandre i øynene og spør: "Er du villig til å dø for meg?"
Gjør det.
Spør: "Er du villig til å dø for meg?"
Gjør det, alle sammen.
Jeg vil se alle gjøre det.
Se hverandre i øynene og spør: "Er du villig til å dø for meg?"
"Er du villig til å drepe for meg?"
Jeg sier ja! Ja, det er de!
- Ja, det er de! - Løft våpnene mot himmelen!
Klyv ut av helvete!
Og ta Gud tilbake!
Konge! Konge!
Spill blod i embetets medfør.
Smelt folkets ånd med hevnens hete sverd.
Deres unge skal dø på markene, drept av deres lanser.
Måtte deres vilje, makt og styrke bære det habsburgske navnet.
Det må ta slutt nå! Stopp denne galskapen!
Habsburg er ikke forenet.
- Gi meg et øyeblikk. - Stille! Hvordan våger du å avbryte meg?
Du kan ikke herske slik! Du er fryktet, ikke elsket.
Gode menn dør i ditt navn. Hver morgen gråter nye enker.
Nå får det være nok!
Hun er ikke frisk. Hun skjemmer seg ut.
Fjern henne!
Fremad marsj mot Altdorf!
Hvis vi angriper, brenner de byen.
- Og folket? - Gessler vil drepe alle.
Et frontalangrep betyr en sikker død.
- Da må vi angripe innenfra. - Hvordan gjør vi det?
Du.
- Hjalp du dem med å befeste byen? - Ja, jeg hadde ikke noe valg.
Byen er avstengt. Hvordan kom du deg ut?
Gjennom en tunnel.
Forlat oss.
Ved daggry vil du være død.
- Selvforskyldt. - De vil finne deg her.
- Med håndleddene skåret over. - Da er skammen din komplett.
- Enten gjør du det... - Eller så gjør du det.
- Jeg må beskytte min fremtid. - Din fremtid?
Du vet at han håner deg på privaten?
Arven din er bare støv.
Jeg forventet mer av deg.
Er det greit for deg å se ham ta livet mitt?
Jeg kjenner deg.
- Vi lekte sammen som barn. - Så gjør det selv!
Hvor er han?
Så du drømmer om krig? Du har ikke nok soldater til å ta byen.
Du kan heller ikke forsvare den. Du stjeler vår luft.
Deres luft?
Hvis en pil treffer murene, -
- brenner jeg byen og alle i den.
- Da brenner du med den. - Ja.
Jeg er en djevel i tanke og gjerning. Aller verste sort.
Hva har du i deg, som gjør det så lett å drepe?
Alle som griper til sverd, blir drept av sverd.
Jeg er også villig til å dø!
Men kanskje jeg får leve.
Du er en feiging, Gessler!
Du bruker uskyldige som skjold.
- La dem gå. - Nei.
Kongens tropper er her snart, og du kommer ikke inn.
Hvis du prøver, dreper du ditt eget folk.
Folket mitt har slått leir her, helt åpent.
Hvorfor angriper dere ikke?
Vi holder oss unna sveitsernes stank. Motbydelig!
Nå er det nok, Tell. Bøndene og deres lidenskap...
- Gjem dere til daggry. Så tar vi portene. - De duger ikke i kamp!
Vi vil ikke angripe. Ved daggry lar du folket gå.
Og jeg skal la deg leve.
Bra. Nå er de nok inne.
- De er inne. - Så observant!
Jeg burde skjære deg opp, ditt lille kryp.
Hvem er du? Du har ikke lov til å være her.
Sir! De er utkledd som prester!
Bemann portene! Nå!
Drep alle prestene!
Nå!
Kom igjen!
- Lukk opp porten! - Jeg prøver!
Hold dere fast!
Fyr!
Formasjon!
Fremad! De må åpne portene!
Kom igjen!
Angrip!
Rolig og fint.
Rudenz!
Gessler!
Endelig.
La ham blø i hjel.
Gi den til meg.
Hjelp meg!
Hjelp meg, Stauffacher!
Stauffacher!
- Tell! Fortsett! - Walter?
Walter!
Ett skritt til, så brenner vi dem. Vakter!
Tell, ditt liv er intakt, og din sønns.
Hvis du vil at han og de andre skal leve, må du la oss dra.
Legg ned armbrøsten og gi ordre til de andre!
Skyt ham.
Jeg kan ikke heve armbrøsten mot sønnen min igjen.
Gjør det!
Se! Ja!
Ser du det, Tell? Det er en hel hær etter deg!
Legg ned våpnene! Legg dem ned, sveitsiske kjøtere!
- Legg dem ned! - Hold an.
Dere har tapt! Alt er over! Hodene deres vil bli satt på staker!
Overgi dere nå!
Retrett! Kongen er død!
Se!
Hæren trekker seg tilbake!
Nei, nei!
Stussi, bli her! Vent!
Grip våpen! Ikke overgi dere.
Dere blir værende!
Hold fast!
Ikke senk våpnene. Ikke slipp dem. Bli værende her.
Walter, kom hit!
Du!
Du lever på en dødelig løgn, Tell.
Du lovet flokken frihet, men du har bare gitt dem blod.
Bare drep meg. Det kommer en ny Gessler, og du vil aldri...
Slippe unna ditt indre raseri.
Du er en gift.
Du skal forlate denne verden.
Uten honnør.
En Gessler mindre.
Den seieren er god nok for meg.
- Flytt deg, sønn. - Vi er jegere, ikke villmenn.
Hva er dette for noe? Medlidenhet? Barmhjertighet?
Tell?
Tell!
Farvel, mine venner.
Krigens graver har åpnet seg og slukt de døde.
Mitt hjerte er knust.
Dere nektet å la tyranniet seire, og gjorde vårt mot til stål.
Nå er dere ikke lenger med oss.
Men Gud, svar på dette spørsmålet.
Når skal alle disse blodige krigene ta slutt?
Gud, jeg er ikke lenger kvinne.
Jeg ber deg om å avkjønne meg og bevæpne meg med kirkens makt.
Jeg søker hevn for min fars blod.
Jeg sverger, Gud, å drepe alle som reiser seg mot ham.
Deres tjenere, deres barn og deres barns barn.
Jeg sverger på hans grav å drepe hele generasjoner -
- og dekke alt med deres blod, som dugg.
- Vi fryktet at du var død. - Mange ønsket det.
- Er det sant? - Ingenting annet kunne snu hæren hans.
Vårt land står i gjeld til deg. Bli med oss inn.
Det er noe du må vite.
Akkurat nå er grusomme dronning Agnes på vei.
Hun er beskyttet av korsets avskyelige rettskaffenhet.
Hun vil ha hodet ditt, Tell.
Og alle du kjenner.
Dronning!
BASERT PÅ WILHELM TELL AV FRIEDRICH SCHILLER
Tekst: Henrik W. Johnsen Svensk Medietext