Chci Kansas City mínus čtyři a Oral Roberts plus devět a půl.
To chce svorku.
A když už tě mám na drátě, jak to vypadá na čtvrtek večer?
Cowboys mínus šest a půl a celkově 45 a půl.
Myslíš, že se Giants dostanou na sedm?
- Ne, spíš ještě klesnou. - Já čekám!
Sakra! Ta chlopeň stojí za hovno.
- Prosím? - Ne, to tady. Celej život žere tučný.
Tak jo, sázím deset na basket a na Giants ještě počkám.
- Třeba se na tu sedmičku dostanou. - Mám to.
Je to dobrý.
A sakra. Tak mi to nažhavte.
Kdybys měl něco se srdcem, někoho mám.
Úžasný. Poslyš, berňák ti letos určitě prohlídne i konečník.
Cože? Mám to všechno tady.
Všechny výdaje na obchod se suvenýrama.
Rozbitý věci, nějaký krádeže.
A asi vzpomínáš na tu povodeň ve skladu, to bolelo.
- Povodeň? - Zničehonic.
Aha.
Poškodila i některý ze sousedních obchodů?
Kupodivu ne. Dobrý ale je, že to, o co jsme přišli, se dalo odečíst.
- Aha. - Dokonce jsem ti to vypsal.
Moc hezký.
A co ten domek v Tarzaně? To je další kancelář?
- No... - Dal sis ho do nákladů.
Ne, no, jo, ne.
Povím ti, co to je. Věříš ve vášeň?
Cože?
Potkal jsem holku, je jí 24, ale moudrá je na sto.
Opravdu vyzrálá duše.
No nic, chce se stát herečkou, což je, jak víš, trnitá cesta.
Pomáhám jí platit nájem a ona mi na oplátku pomáhá
křísit můj elán. Životní mízu.
Což se odráží v mojí produktivitě, takže jo, jsou to náklady.
Dáváš si do daní milenku?
Když chceš ignorovat všechno, co říkám, fajn.
Dobrá, tak ten domek nazveme třeba skladištěm.
Seš eso.
Tak co ty na to, mám šanci na vrácení peněz?
Ne, Danny. To bys nejdřív musel platit daně.
- To je na prd! - Musím ta přiznání podepsat.
Když budu vědět, že jde o podfuk, je to trestná nedbalost. Víš, co to je?
- Jo, vím, co je nedbalost. - Znamená to, že se svezu s tebou.
No tak. Oba víme, že federálové se o sázení nezajímají.
Ale o daňový podvody jo! Proto dostali Ala Capona.
Uklidni se.
- Tak jakej je další krok? - Zaplatíš minimální daň z příjmu.
Já to tak nesnáším.
Na rozdíl od všech lidí na světě, co to milujou!
Měl by ses podívat na náš chodník před domem.
Roky je vyboulenej od kořenů.
Lidi tam zakopávaj, padaj. Starý lidi, děti.
Kam jdou peníze z mejch daní?
Jeden by myslel, že bydlím v posraným Clevelandu!
Můžu k daňovýmu přiznání přiložit stížnost na vyboulenej chodník.
Skvěle. Pošlu ti fotky.
Připravím papíry, aby bylo všechno v pořádku.
A prosím, řekni mi, jestli bych měl ještě něco vědět.
Pojistný podvody, mladý zasněný slečny.
Nad čím přemejšlíš?
BOOKMAKER
POZOR NA RODINNÉ KLENOTY
- Nazdar. - Ahoj.
- Co to je? - Three 6 Mafia.
- Pěkný. Dobrá gangsta muzika. - Fajn, že to schvaluješ. Naval prachy.
Jo. Ohledně toho...
Je to trochu míň, ale víš, že držím slovo.
Proč bych to měl vědět?
Myslel jsem, že jsme si už vybudovali vztah,
což vyvolává důvěru.
Na něco se tě zeptám.
V případech, kdy jsi vyhrál, licitoval jsem s tebou?
- Ne. - Ne. Všechno jsem vyplatil.
Včas. Bez keců.
Nevím, co na to říct. Nemám je.
Do hajzlu.
- Zavolám partá́kovi. - Proč?
Čau, Danny.
Sedím tu se 712.
Jo, s tím sráčem z vejšky.
Má jich málo. Počkej, dám tě nahlas.
- Jak moc málo? - Hodně málo.
To školu asi nedodělá.
Vtipný. Dobře, a co tohle?
Alabama je v sobotu jistá.
Nech mě vsadit, co dlužím. Tím se to srovná.
- Chceš hrát vabank? A na půjčku? - Win-win.
- Slyšíš to, Danny? - Jo.
- Takže? - Zabij ho.
Počkej. Klid, chlapi.
- Jsme kamarádi, ne? - Já žádný nemám.
- Rayi, víš, co dělat. Konej rychle. - Vydržte, moment.
- Co kdybych šel za rodičema? - Mluv dál.
Můžu je požádat o něco ze svýho svěřeneckýho fondu.
Slyšíš to, Danny? Víla Zvonilka se dožije rána.
A ty nemusíš čistit zadní sedadla.
- Máš 24 hodin. - Rozumím. Díky.
- Danny, moc si vážím toho, že... - Běž!
Díky.
Spolknul to.
Blbý gangsterský filmy nám dost pomáhaj.
Nezapomeň na strach z obřího černocha.
Dost pomáhá, že jsem Ital, ne?
Jo, naháníš strach.
"Nech tu pistoli, vezmi si cannoli.
Tak čau.
Jo!
Odlož to a sleduj se mnou zápas.
Nemám fotbal rád.
Je způsob, jak tě může bavit, i když ho nemáš rád.
Je jeden z týmů silou dobra a druhý silou zla?
Ne tak docela. Kolik máš u sebe peněz?
- Nevím. - Koukni se.
Dolar.
Když červený vyhrajou a ty na ně vsadíš, dostaneš dolary dva.
- Vážně? - Chceš si vsadit dolar na červený?
- A když prohrajou? - Tvůj dolar bude můj.
Plus poplatek deset centů. Ale seš z rodiny, půjčím ti je.
Nic mi nezbyde.
Ne. Prožiješ pár hodin plnejch vzrušení a napětí.
Nechci.
Chytrej kluk.
- Hele, teta Lorraine! - To mě...
- Má fajn klobouk. - Tady jsou moji kluci!
- "Psychedelická terapie" - Víš o tom něco?
Ježíši. Je to legální?
- Ani náhodou. - Tak to máš malér.
- Ahoj. - Ahoj.
Co to k čertu je?
- Kouzelný houbičky. - Kafe ti už nedělá dobře?
Moje sestra, tvoje přítelkyně, nám je pěstuje přímo pod nosem.
A zároveň "poskytuje terapeutické vedení ztrápeným duším.
"Doktorka Lorraine Colavitová, absolventka psychedelické facilitace
na univerzitě v Berkeley. Odkdy je doktorka?
Není doktorka, je zkurvená dealerka. Říkáme si o průser.
Má pěknej klobouk.
- Fakt o tom nic nevíš? - Ne.
Tak si polož otázku, jestli je to zdravej vztah.
- Lorraine, máš chvilku? - Ted ́ne.
- Končím. - Co se děje?
Mám trochu napilno.
- Musíme si promluvit. - Ale ne ted!́
V baru, za hodinu.
Vratt́e se! Jsme vaši přátelé!
Promiň, maminko číslo tři.
Seru na to.
- Chyběj ti ty fajnový? - Ne, tyhle jsou dobrý.
Počítaj mi kroky, dávaj mi vědět, jestli dejchám. Staraj se o mě.
Ahoj. Promiň, měla jsem pilates.
- Co ten tady dělá? - Klidně zas půjdu.
- Sedej. - Šel bych rád.
- O co jde? - Víme o houbách.
I o těch seancích nebo co to kurva děláš.
- Nevím, o čem mluvíš. - A ty?
- Prosím, nechte mě jít. - Dobře, fajn.
Špatně to chápeš. Poskytujeme terapie, jsme léčitelé.
- Jste dealeři. - Ohrožujete nás.
- Neprodáváme je, ale rozdáváme. - To zákon nezakazuje.
- V podstatě ne. - V čem je podfuk?
Je to chytrý, halucinogeny zdarma, držení za ruku kurevsky drahý.
- Když jste certifikovaný poradci. - Což jsem.
- Nejsi! - To nikdo neví.
Ty seš Danny Colavito?
- Kdo se ptá? - Asi mě neznáš, ale něco ti dlužím.
O čem to mluvíš?
- Naval hodinky! - To je on!
- Kurva! Já myslel, že jsem tě střelil. - Jo, to je fakt.
- Tys ho střelil? - Ted ́ne, Lorraine.
Buzeruješ mě, že lidem nabízím štěstí, a střílíš je do hlavy?
- Přepadnul mě. - No jo.
- A jsem tu, abych to napravil. - Jak?
Moje léčba má dvanáct kroků, kvůli pervitinu, cracku a tak.
Je to součást cesty k nápravě. Pak mě čeká koloniál. Fakt se netěším.
Přišel ses omluvit a tím to končí?
V to jsem doufal. A chtěl jsem ti říct o Jerrym.
- Kdo je Jerry? - Číšník, co mi dal tip. Je naštvanej.
- On žije? - Taky jsi ho střelil?
- Ne, bodnul se. - Do hajzlu.
Je z něj naštvanej zmrd s kolostomickým pytlíkem. Viní tě z toho.
Dobře, takže...
- Jak že se jmenuješ? - Jsem Tarifa.
Dobře, Tarifo, přijímám tvou omluvu.
A taky se omlouvám, že jsem tě střelil do hlavy.
Páni, chlape. Řekli mi, abych nečekal nic na oplátku, a přesto...
Fakt díky.
Sakra.
Asi si dám ledovou tříšt.́ Před další nápravou.
- To jsem rád. - Do toho, šampióne.
- V jiným světě by z nás byli přátelé. - Furt bych už rád šel.
- Tak jo, vypadá to dobře. - Vypadneme.
- Končíš. Vážně. - Nevnímals, co jsme říkali.
Končíš.
Takže co? Končíme?
Kdybych se hned vzdávala, nejsem tam, kde jsem.
- A kde že seš? - Dobře, už můžeš jít.
- Její podnikatelskej duch zaslouží obdiv. - Ani nápad.
Udělala úspěšnej krok do neznáma. Tak se vytváří bohatství.
Tři k jedný, že tohle skončí v poutech. Tvoje další dítě se narodí v cele.
- Pánové, přeju dobrý večer. - Naval prachy a padej.
No, můj svěřeneckej fond není tak likvidní, jak jsem doufal.
- Je to tady. - Kurva.
Ale myslím, že mám řešení.
Hledt́e!
- Do hajzlu. - To mě poser.
- Co? Je to víc než můj dluh. - O to nejde. Je to kradený.
Horký zboží. Somrák by si u toho ohřál ruce.
- Řekni, žes to neukradl matce. - Nevlastní.
Vecpala se do srdce mýho táty.
- Je s tím spojená fůra problémů. - V pohodě.
V nejhorším půjdou po mým fetá́ckým bráchovi.
Oškube je pokaždý, když vyleze z léčebny.
- Počkej. Ty seš ten hodnej syn? - V prdeli, co?
- Dáš nám chvilku? - Jistě. A bacha na neřády.
- Běž už do prdele. - Jo.
Co myslíš?
- Střelit to je rychlovlak do pekla. - Co teda?
No, nemůžu mluvit za tebe, ale v mým životě je žena,
která by ocenila spontánní gesto lásky a náklonnosti.
- Tvoje žena? - Jistě.
Ta taky.
To je krása.
Ne, to je pro maminku.
- Na štástný ženy. - Na štástný ženy.
Jo.
Víš, když se miluju s přítelkyní, mám vnitřně nějak blíž ke svý ženě.
To chápu.
Zajdu ještě o krok dál.
Sex se čtyřiadvacítkou mi upevnil manželství.
V mozku se ti neusazuje sperma, z čehož bys šílel.
Díky, doktore.
- Do hajzlu. - Smíme přisednout?
- Máme na výběr? - Danny, Rayi.
Rád bych vás seznámil s jedním přítelem.
Tohle je Patrick Ryan. Asi znáte jeho syna Zacha.
- Ne, to mi nic neříká. Danny? - Ne.
- Je to nutný? Ten kluk promluvil. - Jak promluvil? O čem je řeč?
Vyhrožovali jste mu smrtí. Musel okrást matku.
Nevlastní.
Carle, víš, jak pracujeme. Nepoužíváme žádný silácký kecy.
Nemá s tím něco společnýho Zachův bratr?
- Měli jsme za to, že on je zkažený ovoce. - Jo, to je.
Až na to, že v době vloupání byl Pat Junior ve vazbě bez kauce v Texasu.
Kauce možná byla, ale at ́si trhne.
- Tvrdá lekce. To je dobře. - Sklapni.
Uděláme to takhle.
Pan Ryan na syna žalobu nepodá, takže jste z toho vy dva sráči venku.
Kalamáry?
Dejte je doprostřed.
Jo, jen si posluž.
Celý to smažeme. Stačí vrátit ty šperky.
- To bude těžký. - To nás můžeš rovnou zabít.
MOC SE OMLOUVÁM
Tomu vážně neuvěříš.
Děkuju.
Ne. Dal jsi mi ji. Je moje.
- Potíže? - Ne, byla to hračka.
Je tu všechno?
- V podstatě. - Co to znamená?
Babička má tu tiáru. Jestli ji chcete, jděte za ní sami.
A ten zasranej Zach se jen směje. Nezaplatí, nepůjde do vězení.
- Privilegium bílejch. - To neříkej. Taky ho chci nenávidět.
Danny Colavito!
Kvůli tobě seru do pytlíku!
Chcípni, hajzle! Chcípni!
- Neproběhl ti před očima celej život? - Ne.
- Mně taky ne. - Zklamání.
Velký.