Da, vreau Kansas City minus 4 şi Oral Roberts plus 9,5.
Pune pensă.
Şi, dacă tot vorbim, cum stăm pentru joi seară ?
Cowboys e minus 6,5 şi totalul e 45,5.
Crezi că Giants o să urce până la şapte ?
- Nu. Mai degrabă o să coboare. - Oricând !
Fir-ar ! Valva asta e de rahat.
- Poftim ? - Nu tu. O viaţă de antricoate de porc.
Pune-mă cu un miar la baschet şi după aia o să aştept Giants,
poate, cine ştie, ajung la şapte.
- S-a marcat. - Bun.
Aoleu ! Pregătiţi padelele !
Dacă ai vreodată probleme cu cordul, am un om bun.
Minunat. Să ştii că fiscul n-are cum să nu te ia la bani mărunţi anul ăsta.
Ce ?! Ai totul acolo. Am trecut toate cheltuielile pentru magazin.
Multe lucruri s-au spart, câteva au fost furate.
Dacă-ţi aminteşti, magazia s-a inundat îngrozitor. Am avut pagube mari.
- S-a inundat ? - Din senin.
Inundaţia a afectat vreunul dintre magazinele învecinate ?
În mod ciudat, nu. Partea bună e că inventarul pierdut e deductibil.
- Mi-am permis să scriu asta, acolo. - Foarte atent din partea ta.
Şi apartamentul ăsta din Tarzana ? E un alt birou ?
L-ai trecut drept cheltuială de afaceri.
Nu... Îţi zic eu ce e. Crezi în pasiune ?
Poftim ?
Am cunoscut o fată, are 24 de ani şi merge pe 100.
Suflet foarte vechi. Vrea să se facă actriţă.
Ştii şi tu că e un drum spinos.
Eu o ajut să-şi plătească chiria şi ea, la rândul ei, mă ajută
să-mi scol din morţi vigoarea. Ştii tu, forţa vitală.
Ceea ce, da, se reflectă în productivitatea mea,
aşa că se poate deconta.
Încerci să-ţi deduci cheltuielile cu amanta ?
Dacă vrei să ignori tot ce tocmai ţi-am zis, bine.
Bine, poate că putem trece această locuinţă drept depozit.
Eşti tare ! Deci crezi că am vreo şansă la o restituire ?
Nu. Ca să primeşti o restituire trebuie să plăteşti impozite.
Asta-i o porcărie.
Eu trebuie să semnez declaraţiile astea fiscale.
Dacă ştiu că sunt frauduloase, sunt vinovat. Ştii ce înseamnă asta ?
Da, ştiu ce înseamnă...
Înseamnă că, dacă o păţeşti, o păţesc şi eu.
Zău aşa ! Ştim amândoi că federalii nu se uită la pariuri.
Dar la evaziunea fiscală, da. Aşa l-au înfundat pe Capone !
Bine, linişteşte-te. Deci care-i următoarea mişcare ?
Următoarea mişcare e să plăteşti un minim impozit pe venit.
Urăsc asta.
Spre deosebire de tot restul lumii, care adoră asta ?
Ar trebui să vezi trotuarul din faţa casei mele.
E ondulat tot, de ani şi ani, de la rădăcinile copacilor.
Oamenii se împiedică şi cad. Oameni în vârstă. Copii.
Ce face statul cu impozitele mele ?
S-ar zice că stau în afurisitul de Cleveland !
Dacă vrei, pot să includ o notă despre trotuarul tău ondulat.
Minunat ! O să-ţi trimit nişte poze.
O să pregătesc documentele astea, pentru ca totul să fie corect.
Te rog, spune-mi dacă mai e ceva ce ar trebui să ştiu.
Fraude cu asigurări, tinere cu visuri măreţe ?
De ce stai pe gânduri ?
AGENTUL DE PARIURI "FERIŢI BIJUTERIILE DE FAMILIE"
- Sal'tare ! - Salut.
- Cine-s ăştia ? - Three Six Mafia.
Îmi plac ! Muzică de-asta ca lumea, de gangsteri.
- Mă bucur, dă-mi banii. - Da... În legătură cu asta...
Nu-s chiar toţi, dar ştii că sunt solvabil.
De ce aş şti asta ?
Mi-am zis că între noi s-a creat o relaţie care naşte încredere.
Să te întreb ceva.
În dăţile în care ai câştigat, ţi-am cerut eu să naşti ceva ?
- Nu. - Nu. Ţi-am dat toţi banii.
La timp. Fără să mă izmenesc.
Nu ştiu ce să-ţi zic. Nu-i am.
- Drace. - Îmi sun partenerul.
De ce ?
Danny, sunt cu 712.
Da, mucosul de student de la USC.
E cam "subţire". Stai aşa, te pun pe difuzor.
- Cât de subţire ? - Nici măcar pe-aproape.
Se pare că n-o să absolve.
Amuzant. Ce zici de asta: Alabama câştigă sigur sâmbătă.
Ce-ar fi să puneţi acolo cât vă mai datorez şi luaţi câştigul ?
Deci vrei să mergi dublu sau nimic pe credit ?
- Toată lumea câştigă. - Auzi asta, Danny ?
- Da. - Şi ce zici ?
- Omoară-l ! - Stai ! Suntem prieteni, nu ?
Eu n-am prieteni.
Ray, ştii ce să faci. Fii rapid.
Aşteptaţi ! Dacă m-aş duce la părinţii mei ?
Continuă.
Le-aş putea cere nişte bani din fondul meu fiduciar.
Ai auzit, Danny ? Zâna Clopoţica şi-a mai cumpărat o zi de viaţă !
Iar tu nu trebuie să-ţi speli portbagajul cu furtunul.
- 24 de ore. - Înţeleg. Mulţumesc.
- Mersi, Danny. Îţi sunt recunoscător. - Du-te !
Mulţumesc.
Ne-a crezut.
Filmele alea prosteşti cu gangsteri ne sunt de folos !
Nu nesocoti teama de ditamai negrul.
Putem fi de acord că faptul că sunt italian ajută niţel ?
- Da, Danny, moare lumea de frica ta. -"Lasă pistolul. Ia cannoli".
La revedere.
- Lasă aia şi uită-te la meci cu mine. - Nu-mi place fotbalul.
Există un mod de a-l face interesant chiar dacă nu-ţi place.
O echipă e o forţă a binelui şi cealaltă e o forţă a răului ?
Nu chiar. Câţi bani ai la tine ?
- Nu ştiu. - Uită-te.
Un dolar.
Dacă echipa în roşu câştigă şi ai pariat pe ea, primeşti doi dolari.
Pe bune ?
Vrei să-ţi pariezi dolarul pe echipa în roşu ?
- Şi dacă pierde ? - Îţi iau dolarul.
De fapt, cu comision, un dolar şi 10.
Dar tu eşti din familie. Nu-ţi iau comision.
- Păi nu mai rămân cu nimic ! - Nu...
O să ai câteva ore de emoţii şi fiori.
- Nu vreau. - Băiat deştept.
- Uite ! E mătuşa Lorraine. - Fir-ar...
- Îmi place pălăria ei. - Uite-i pe băieţii mei !
- Ştii ceva de asta ? - Iisuse ! E legal ?
- Nici vorbă. - Înseamnă că ai o problemă.
Salut.
Ce naiba e aia ?
- Ciuperci "magice". - Cafeaua nu-ţi mai ajunge ?
Sora mea, iubita ta, le creşte chiar sub nasul nostru
şi "oferă îndrumare terapeutică sufletelor tulburate".
"Dr. Lorraine Colavito,"
"absolventă a Centrului de Facilitare Psihedelică de la colegiul Berkeley" !
- Când naiba a devenit doctor ? - E doar un traficant de droguri.
- O să ne aducă doar belele ! - Dar îmi place pălăria.
- N-ai ştiut nimic de asta ? - Nimic.
Întreabă-te dacă asta înseamnă relaţie sănătoasă.
- Lorraine, ai o clipă ? - Nu e un moment bun.
- Eu nu mai pot ! - Ce se petrece ?
- Sunt puţin ocupată ! - Trebuie să stăm de vorbă.
- Cum ziceam, nu-i un moment bun. - La bar, peste o oră.
Vino înapoi ! Îţi suntem prieteni !
Îmi pare rău, mamă numărul trei.
Nu... la naiba.
- Ţi-e dor de cel de fiţe ? - Nu. Îmi place ăsta.
Îmi numără paşii, îmi spune dacă respir... Îi pasă de mine.
Îmi pare rău că am întârziat. Când ai sunat, eram la Pilates.
- El ce caută aici ? - Dacă nu mă vrei, plec.
Stai jos !
- Plec cu mare plăcere. - Ce este ?
Ştim de ciuperci.
Ştim de "şedinţe", sau ce naiba faci.
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Tu ştii ?
- Te rog, lasă-mă să plec. - Bine.
Ai înţeles greşit. Oferim terapie. Suntem vindecători.
- Sunteţi traficanţi de droguri. - Ne pui pe toţi în pericol.
- Nu le vindem. Le dăruim ! - Asta nu-i împotriva legii.
- Nu prea. - Atunci care-i şpilul ?
E foarte frumos.
Halucinogenele sunt pe de-a moaca, dar ţinutul de mână costă o avere.
Dacă eşti consilier psihedelic autorizat.
- Ceea ce eu sunt. - Nu eşti.
- Bine, dar nu ştie nimeni asta. - Eşti Danny Colavito ?
Cine întreabă ?
Nu mă cunoşti, dar îţi datorez scuze.
Ce tot spui ?
- Dă-mi ceasul tău ! - Drace ! Am crezut că te-am împuşcat.
Da. M-ai împuşcat.
- L-ai împuşcat ? - Nu acum, Lorraine.
Îmi freci ridichea că le aduc fericire oamenilor şi tu-i împuşti în cap ?
- A încercat să mă jefuiască. - Da. Şi am venit să îndrept lucrurile.
Cum ?
Sunt într-un program de 12 etape, din cauza metamfetaminei şi cocainei,
şi asta-i etapa compensării greşelilor.
Mai am pe unul, după aia, la magazin, care o să fie cam naşpa.
Deci ai venit să-mi spui că-ţi pare rău şi cu asta, basta ?
Aşa speram. Plus că voiam să te avertizez în privinţa lui Jerry.
- Cine e Jerry ? - Chelnerul care mi-a dat pontul.
- E foarte furios. - E în viaţă ?!
- L-ai împuşcat şi pe el ? - S-a înjunghiat singur.
Spumegă şi are o pungă pentru colostomie. Şi dă vina pe tine.
Să vedem... Cum ziceai că te cheamă ?
- Tarifa. - Bine, Tarifa. Îţi accept scuzele.
Şi îţi cer şi eu scuze că te-am împuşcat în cap.
Grozav ! Sponsorul mi-a zis să nu aştept nimic în schimb, dar tu...
Îţi mulţumesc.
La naiba !
Cred că o să-mi iau un suc cu gheaţă pisată. Cu încă un rând de scuze.
- Bravo ţie. - Pe ei, campionule !
Într-o altă lume, am putea fi prieteni.
Sunt tot bucuros să plec.
- Bun ! Situaţia e bună ! - Să plecăm.
- Gata. Serios. Ai terminat cu asta. - N-ai auzit o vorbă din ce-am spus.
Gata cu asta !
Deci gata ? Am terminat ?
N-am ajuns unde sunt dându-mă bătută.
- Şi unde eşti ? - Acum poţi să pleci.
Trebuie să-i admiri spiritul antreprenorial.
Ba nu.
Pătrunde într-o nişă cu totul nouă. Aşa se fac marile averi !
Îţi dau 3 la 1 că se lasă cu ea în cătuşe.
Următorul tău copil se va naşte la pârnaie.
Domnilor... Un călduros "bună seara"...
Dă-mi banii şi valea.
Apropo de asta... se pare că fondul meu e mai puţin lichid decât speram.
- Iar începe. - Drace !
Dar... cred că am o soluţie. Iată !
- La naiba ! - Băga-mi-aş !
Ce e ? Precis valorează mai mult decât vă datorez.
Nu de asta e vorba. Sunt de furat.
"Frig" tare. Ţi-ai putea încălzi mâinile la ele.
Zi-mi că nu le-ai furat de la propria ta mamă.
Vitregă. Cu suptul, şi-a croit drum până la inima tatei.
Sunt mai de belea decât merită.
E în ordine ! În cel mai rău caz vina pică pe drogatul de frate-meu.
Fură de la ei de câte ori iese de la dezintoxicare.
Stai ! Deci tu eşti fiul bun ?
E aiurea, nu ?
- Ne laşi un minut ? - Sigur. Stau de şase.
- Dă-te naibii jos. - Da.
Ce zici ?
Nu vreau să vând astea. Sunt o belea cât casa.
Şi atunci ?
Nu pot vorbi în numele tău, însă în viaţa mea e o femeie
care ar aprecia un gest spontan de dragoste şi afecţiune.
- Soţia ta ? - Sigur. Şi ea.
Îmi place mult !
Nu, e pentru mama.
- Pentru femei fericite. - Pentru femei fericite.
Da...
Ştii... de câte ori fac dragoste cu iubita mea
parcă mă simt şi mai legat de soţia mea.
Înţeleg asta !
O să duc asta un pas mai departe.
Sexul cu o fată de 24 de ani mi-a păstrat căsnicia solidă.
Fiindcă nu ţi se urcă sperma la creier, să-ţi ia minţile.
Mersi, doctore.
- Băga-mi-aş... - Ne putem aşeza ?
- Avem de ales ? - Danny, Ray...
Vă prezint un prieten.
Patrick Ryan. Cred că îl ştiţi pe fiul lui, Zach.
- Nu-mi sună cunoscut. Danny ? - Nu.
Putem să nu facem asta ? Puştiul nu v-a putut plăti.
Nu ne-a putut plăti ? Ce tot spui ?
L-aţi ameninţat cu moartea. N-a avut de ales decât să fure de la mama lui.
Vitregă.
Carl, ştii cum operăm noi. Nu umblăm cu ameninţări.
Există vreo şansă să fie mâna fratelui lui Zach ?
Am înţeles că el ar fi oaia neagră.
Da, este.
Numai că, în timpul spargerii,
Pat Jr. era reţinut fără cauţiune în Brownsville, Texas.
S-a stabilit o cauţiune, numai că eu am terminat cu el.
- Iubire dură. Bravo ţie. - Gura. Uite cum facem.
Dl Ryan nu va face plângere împotriva fiului său,
ceea ce înseamnă că voi, găinarii, aveţi noroc.
- Calamari. - Pune-i în mijloc.
Da, nu te sfii.
Totul e trecut cu vederea. Trebuie doar să înapoiaţi bijuteriile.
- O să fie greu. - Mai uşor ar fi să ne omori.
ÎMI PARE FOARTE RĂU
- Vreo problemă ? - Nu. Floare la ureche.
E tot ?
- Aproximativ. - Ce înseamnă asta ?
Diadema e la bunica mea. Dacă o vrei înapoi, du-te tu s-o iei.
Cel mai nasol e că afurisitul ăla de Zach scapă basma curată.
Nu ne dă banii, nu face puşcărie. Nu suferă consecinţele.
- Se numeşte "privilegiul albilor". - Nu face asta. Vreau să-l urăsc şi eu.
Danny Colavito ! Mă răhăţesc într-o pungă din cauza ta !
Mori, nenorocitule !
- Ţi-a trecut viaţa prin faţa ochilor ? - Nu.
- Nici mie. - Dezamăgitor.
Foarte.