-Mor, tok du meg virkelig med hit? -Slutt å sutre.
Jeg må velge noe fint. Du vet hvordan bestemor Habiba er.
-Alle ser like ut! -Det gjør de ikke!
De gamle har seigt kjøtt. Bare fortsett.
-Ok, greit. -Ikke oppfør deg som en drittunge.
-Munira! Sjekk det! -Mamma! Se hva som skjedde!
Ikke nå! Sjekk lammet. Se om det er lite eller gammelt.
-Dette ser bra ut. -Sjekk tennene. Vær sikker.
La meg se tennene. Jøss! Fantastisk!
Om det har fortenner, er det en sau, ikke et lam.
Bestemor Habiba spiser lammekjøtt. Hun ville ikke rørt en voksen sau.
Ingen fortenner. Dette er et lam.
Alt for bestemor Habiba.
Bra. Sjekk hovene.
Søsteren min vil gni det inn hvis jeg overser noen detaljer.
Det er tross alt min kjære mors bursdag.
Hun blir 80. Måtte hun få et langt liv.
Det har fantastiske hover. Dette lammet ser nyfødt ut.
-Takk. -Ingen årsak.
-Her, 30 som du sa. -Nei, frue, 40.
Da vi snakket på telefonen i forrige uke, sa du 30. Hvorfor er det 40 nå?
Hvis du ikke vil ha det, tar noen andre det.
-Vi har bare noen få. -Pokker!
Gi meg ti dinarer. Ikke se sånn på meg. Jeg må ta det.
Vil du at tanten din skal servere hodet mitt på festen?
Jeg skal få faren din til å betale deg tilbake.
Tante Nojood kritiserer deg uansett. Du vet at du ikke kan gjøre henne fornøyd.
Nei. Når det gjelder å kritisere… Her.
Kritikk ligger til familien. Jeg er glad det hoppet over meg.
Virksomheten ser ut til å blomstre.
Etter at storfebransjen stupte, steg sauebransjen.
Hva mener du med det?
Det vil ikke du forstå.
Prøv, sir. Si det.
Kugalskapen i Storbritannia påvirket distribusjonen negativt.
Så gikk kvegfarmene i USA konkurs.
I forrige uke importerte konkurrenten vår en flokk storfe.
De var kontaminert av radioaktiv stråling fra Tsjernobyl.
-Så uheldig! -Nå spiser alle lammekjøtt.
Sauer er etterspurt akkurat nå, og prisene stiger, ikke sant?
Jeg tror det.
Ok, vi drar.
Ja.
Hva er det?
Hundre og tolv dinarer for noen lyspærer?
-Har du gått fra vettet? -Vi trenger belysning til hagen.
Du har nok lys i boden.
Hva er dette? Hvor mye kostet de?
De er betalt, sir.
-Er de? -Vær så god. Ja.
Hva?
Skal jeg feire min mors 80-årsdag med noen få, gamle lyspærer?
Jude! Kom hit, vennen!
Kom, la oss se.
Moren din som fødte dere alle seks under et tre,
vil vel ikke bry seg om lysene i hagen?
Det er moren min. Jeg ville gitt henne alt om jeg kunne.
Vil du ikke at jeg skal skaffe noen ekstra lyspærer?
Ba jeg deg om månen?
Månen ville vært det billigste alternativet.
-Det er moren min! -Ok, men kostnadene stiger hele tiden!
Jeg ba Khawlah om å hjelpe meg.
Hun er rik nå, men hun ble født under det samme treet.
-Så søtt! -Få det ut herfra.
-Hva? -Få det ut herfra!
-Få det ut. -Ut!
Det går bra. Ikke vær redd.
Lam er så søte. Jeg skjønner ikke at noen misliker dem.
Ikke sant? De er så søte!
Juju, du må hjelpe meg med noe.
Ok, men gi meg fem minutter med lammet.
Ok, fem minutter.
Ok, bare fem minutter.
Jeg vil åpne en konto, takk
Jeg trenger ID og første innskudd.
-Hvem blir medunderskriver? -Jeg visste ikke at jeg trengte det.
Du må ikke, men det er bedre om du har med deg din mann.
Det er kanskje bedre for deg, men jeg er ikke gift.
-Hva med faren din? -Jeg er ikke gift med ham heller.
-Ok, har du legitimasjon? -Ja.
Morgendagens bank?
-Mamma jobber på børsen. -Men hun har ingen bankkonto.
Kan du fikse dette på egen hånd?
Tro meg, jeg er flink med penger. Som hun sa, jobber jeg på børsen.
Ok.
Er det Chicago-prisene?
Jeg har jobbet siden daggry, men du sier ikke "morn"?
God morgen, takk og godt jobbet.
Dette er 20 års forskning på kjøttprisene.
Dette er prisene på svinekjøtt som ingen har lest.
Hittil. Men hva med prisene på sau?
Sau? Mappen er borte. Kanskje Saud har den.
-Han tok den, men ga den ikke tilbake. -Ba Saud om den?
For én uke siden. Han er genial.
Det er han.
Kom inn.
Hallo! Jeg tar det faktisk tilbake.
Har jeg tilkalt deg? Har du kontoer du må revidere?
Jeg kan komme uten at du har tilkalt meg.
-Jeg har hørt at du har sauemappen. -Hvem spør? Hasan?
Vi tok posisjonene i husdyr i forrige uke.
Jeg trenger den mappen.
-Hvorfor det? Har du hørt noe? -Leste du den ikke? Si det du.
Prisene på sau. De har skutt i været…
-Beklager. -Beklager.
Etter deg.
-Naturligvis har jeg fulgt dem. -Har du lest om Tsjernobyl-kyrne?
Ja, det var det som fikk prisene på sau til å stige i forrige uke.
Det er over nå. Prisene har stabilisert seg.
Nei, de har steget ti dinarer siden forrige uke.
Her, om du vil ha det litt gøy.
-Jeg har en magefølelse. -Du og magefølelsene dine.
-Magefølelse uten fakta er ubrukelig. -Så jeg trenger mappen.
Si det til Hasan om du finner noe. Han bestemmer.
På side 27 er det en interessant vri. Jeg håper du ikke går glipp av den.
Jeg skal ikke hoppe over noe.
De er på vei, sier jeg jo.
Blomstene kommer i morgen.
Mamma, jeg har bestilt blomstene.
Jeg må gå.
Vi må kjøpe. Jeg har en idé om et bud.
Sjekk håndboken.
Håndboken!
-Får assistenter plassere kjøpsordrer? -Ifølge håndboken mottar de ordrene.
-Al-Ra'ee husdyraksjer. -Al-Ra'ee?
-Det er gamle nyheter. -Ja, men jeg ser en trend.
Og jeg ser at du hører dårlig. Vask ørene dine.
Jeg snakket med Saud. Om jeg fant ut noe, skulle jeg overlate det til deg.
Og hva fant du ut?
-En sammenheng mellom saueprisene… -Hysj!
Du vet at banken går for storfe. Jeg kan ikke gjøre noe.
-Vi kan doble fortjenesten. -Vi kan tape.
-For risikabelt. -Vi øker prisene.
Du vil jeg skal kaste bort bankens penger på en magefølelse!
Dere er ikke lite frekke!
Dere er nybegynnere, men vil ta store avgjørelser?
Det er vi som må ta konsekvensene!
Mannoura?
Du vet visst noe de ikke vet. Hva har du?
Jøss! Hun har god smak. For en nydelig bukett!
Men hvor er tulipanene?
-Nojood? -Ja?
Har vi ikke bestilt tulipaner?
Nei. Mamma elsker liljer.
Nei, hun foretrekker tulipaner.
Det er for sent nå.
Blomstene er her allerede. La oss fokusere på menyen.
-Vent. -Hør her.
Her er det vi bestilte.
Er det alt?
Hør her. Ingen liker kald squash-salat.
-Ett brett holder. -Jeg liker det.
Men vi trenger mer fattoush.
Og um ali også fordi Sarahs familie kommer.
-Gjør de? -Ja. Vi trenger flere desserter.
Mer er bedre enn mindre.
Ok.
Jeg glemte nesten abboren!
Ikke se sånn på meg. Jeg vet det er dyrt, men mamma elsker det.
-Lulu Investment! -Jeg vil ha 17 000 i Lulu!
-Sytten? -Ja.
Darwish Foods!
Jeg vil ha 20 000 aksjer til 0,25!
Jeg vil ha 1 000 i Al-Ra'ee! Unnskyld.
Ett tusen i Al-Ra'ee.
Gi henne 100 000 i Al-Ra'ee… Nei, vent.
-Sa du 100 000? -Nei, jeg sa 1 000.
Hvordan er det mulig?
Ville Morgendagens bank kjøpt 1 000 aksjer i Al-Ra'ee?
De er til meg, Abu Khaled.
Jeg trodde du representerte banken. Jeg tror ikke at Morgendagens bank vil…
Du må overholde alle bankens transaksjoner.
Banken gir seg ikke. Nå representerer jeg meg selv.
Det handler ikke om pengene, men om å vise hva jeg kan og få selvtillit.
Du har et poeng. Jeg er imponert.
Du har rett. Al Ra'ee har godt potensial.
-Men 1 000 aksjer er ikke verdt det. -Så la oss si to.
Ok.
Til den prisen kan jeg ikke ta mindre enn 3 500 aksjer fra Amir.
Jeg trenger tid til å skaffe pengene.
Ok, 3 200, og det er siste bud. Hva sier du?
Trettito er lykketallet mitt.
Det er et lykketall.
Det er fint å høre.
Men du har til handelen stenger med å skaffe hele summen.
Avtale.
Farida! Er du sulten?
Tro det eller ei,
av og til lurer til og med jeg på hva jeg gjør.
Det tror jeg ikke.
Ingen forstår meg som deg. De vil ikke at vi skal lykkes.
Jeg skjønner. Jøss! Så nå vil du at vi skal lykkes sammen.
Det er oss eller dem.
Hasan, Walid
og til og med Khalifa. De er like. De følger bare ordrer som sauer.
-De tror vi ikke kan gjøre noe uten dem. -Nettopp.
Børsen er full av menn som dem.
Hele verden styres av maskulin mentalitet.
-Vi må bevise at de tar feil. -Jeg er enig. Hva er det med Al-Ra'ee?
Alle fokuserer på storfe og sau.
Ingen følger med på de økende prisene på svinekjøtt. Bortsett fra meg.
Jeg sjekket endringene over to år.
Når svinekjøttprisene stiger, stiger saueprisene etterpå.
Hvem har spist ved pulten min? En gris eller en ku? Pokker!
-Fokuser! Jeg mener det. -Ja. Fortsett.
Al-Ra'ee-aksjene er immune, men Hasan gadd ikke å lese mappen.
RYDD OPP, "JENTER"
Ok, gi meg litt tid til å gå gjennom mappen.
Ja. Men prisene øker, og vi vil ikke gå glipp av denne sjansen.
Men hvordan vet du at saueprisene følger svineprisene og ikke omvendt?
Prøv. Analyser tallene selv.
-Jeg brukte kovariansanalyse. -Jeg bare testet deg.
-Så du sitter på en gullgruve. -Vi sitter på en gullgruve.
Jeg har ikke engang 320 dinarer å gamble med.
Og 92 fils.
Farida, jeg garanterer at prisene vil øke med minst ti prosent.
Så hvorfor kjøper du ikke alt selv?
Jeg har brukt mye penger denne måneden. Og ærlig talt vil jeg ikke bruke mer.
Og jeg vil ikke spørre foreldrene mine. Jeg vet ikke hvorfor jeg bruker så mye.
Skynd dere. Vi har knapt med tid.
Du sa det selv. Vi trenger hverandre. Vi må slå oss sammen.
Ta for eksempel mødrene våre. De står last og brast med hverandre.
Med bestemor Habibas bursdag, for eksempel. Farida, du må støtte meg.
Hva er vitsen med en fest om du ikke danser?
Som å være på børsen uten å investere.
Innskudd og uttak.
Som jeg sa, er vi bare ansatt her. Vi tar ut penger og setter dem inn igjen.
Hvem kom med alt dette?
-Jeg. -Vi gjorde det.
Hvorfor denne ekstravagansen? Jeg er en gammel kvinne.
Selv om det er ok for dere, er det ikke ok for meg. Bli kvitt det!
-Alt! -Nei, mamma!
-Vi kan ikke. -Hvorfor ikke?
Fordi vi har invitert gjester. Vi kan ikke fjerne alt.
Har du sett lammet? Det er her.
Hvis dere allerede har skaffet et lam, kan vi ikke la det gå til spille.
Greit.
Jeg sjekker tennene.
Det er en fint lam. Jeg liker det. Du trenger ikke å sjekke det.
Det er bra.
-Har du sett det? Kom igjen. -Ja.
-Jeg advarte dere. -Hvorfor plager du meg?
La dem tape om de absolutt vil. Ikke skad dere selv og klag etterpå.
Hvorfor selger dere ikke aksjene i Al-Ra'ee om dere tror vi taper?
La oss prøve og se. Kanskje dere ikke har nok penger.
Vi har penger. Men vi teller dem ikke foran alle slik som dere.
Vi har familier å forsørge.
Pengene mine er i banken der de er trygge. Jeg sitter ikke og teller dem foran folk.
Han mener at vi har rett, og de tar feil.
Her er pengene.
På én betingelse. Den vakre skal registrere dem.
Les rapporten min først.
-Jeg advarer deg. -Leser ikke ting skrevet av kvinner.
Dette er tidenes enkleste veddemål.
-Raskere. -Ok.
-Gå. Bra. -Takk, mor.
Gud velsigne dere, døtre.
Bestemor Habiba!
Jøss! Se på deg!
Så vakker, kjære.
Det har jeg etter deg, bestemor Habiba. Takk. Se på dette stedet!
Det er for deg.
Hvem bryr seg om meg?
Hvordan er den nye jobben? Moren din har skrytt av deg.
Jeg skal fortelle om den senere. Si meg hvordan jeg kan hjelpe til.
Du kan hjelpe dem med å flytte greiene ut.
Det er så fint ute. Vi burde ikke være inne.
La oss få frisk luft.
-Du har rett, bestemor. -Greit. Gå.
Ikke vær redd. Alt blir akkurat som du vil. Jeg er her nå.
-Du må ikke løfte en finger. -Velsigne deg. Takk.
-Hvor er Jude? -Hvor ellers kan hun være?
Hun er med lammet. Si at hun lukter som en sau.
-Jude? Hvorfor hjelper du ikke til? -Jeg gjør det.
Ikke knytt deg til det slik at du ikke blir lei deg når det…
Hva vil du jeg skal gjøre?
Ikke ta den tonen. Ikke oppfør deg som et barn!
Jeg er et barn!
Da behandler jeg deg som det. Gå på rommet ditt!
Gå!
Jeg fant dem ikke. Det var ingen hjemme.
-Det er Mannour. -Hvem?
Hvorfor kommer hun ikke inn?
-Kanskje det er låst. -Det er det ikke.
Hei!
-Er du her for å hjelpe? -Jeg har hjulpet. Jeg betalte for lammet.
-Jeg er her for å hente mamma. -Jeg må si det. Bestemor Habiba…
Hun har snudd huset opp ned.
Hun har forandret alt Khawlah og Nojood gjorde.
Du blir glad for dette.
Munira Ahmad og Farida Adib kjøpte aksjer i Al-Ra'ee Kuwait.
Det sendte prisen på den aksjen til topps da børsen stengte i dag.
Det er bra å handle med deg.
-Hallo. -Hei!
Det er ingen gud uten Allah.
Pris Allah! Det er ingen gud uten Allah.
Hallo, vennen.
-Hei, bestemor Habiba. -Kjære. For et nydelig lam!
Ja.
Jeg vet hva du føler. Jeg elsker også dyr.
Særlig lam. De er nære og kjære for meg.
-Vet du hvorfor? -Hvorfor?
Da jeg var liten, hadde jeg et lam. Jeg kalte ham Mahrous.
Når noen spurte hvor jeg var, var svaret "med Mahrous".
"Hvor er Mahous?" "Med Habiba."
Jeg hadde fine dager med Mahous.
Til jeg våknet en dag og ikke fant ham. De hadde slaktet ham.
-Herregud. -Ja.
De slaktet ham til bryllupet til svigerinnen min.
Jeg ble så opprørt at hodet mitt begynte å snurre.
Jeg gråt. Jeg var så trist. Jeg kunne ikke gjøre noe.
Jeg var maktesløs.
Sånn er livet.
Ingen dør etter å ha gjort alt de ville i livet.
Alle dør med noe ugjort.
Men vi takker Gud uansett. Hva kan vi si? Sånn er livet, barn.
Man må takle det. Hva annet kan vi gjøre?
-Hvor er Jude? -Hun sover på rommet sitt.
Rart. Hun har ikke sovet der på flere uker.
Vil du noe, mamma?
Ja. Jeg vil ha litt hjelp med utgiftene til bestemor Habibas fest.
-Hvor mye? -Omtrent 200 dinarer.
Jøss! To hundre dinarer?
-Hvor skal jeg få tak i så mye? -Ting koster, vet du.
Ja.
Vet pappa det?
Hva har han med dette å gjøre? Vi må ikke si noe til ham.
-Vi fikser det. -Ja.
Vi takler det…
Kan ikke søsteren din gi deg de 200? De er søkkrike. Spør henne.
Tanten din? Hun har en stor munn!
Hvis jeg ba henne om penger, ville alle i Kuwait få høre om det.
Nei, jeg spør ikke henne.
Det går bra. Glem det. Jeg finner en utvei.
Hallo? Unnskyld hvis jeg vekket deg.
Spar unnskyldningene dine. Hvorfor ringer du meg nå?
Noe har skjedd. Jeg må ta pengene mine ut av Al-Ra'ee.
Hva? Pengene dine?
Det er våre penger. Det er ikke opp til deg.
Behold aksjene dine. Jeg vil ha min del.
Farida, vi er partnere. Dette er ikke et spill.
Du kan ikke bare få pengene. Det er våre penger, og jeg tar ikke ut mine.
-Hvorfor har du ombestemt deg? -På'n igjen!
Jeg har ikke ombestemt meg. Det har hendte noe, Munira.
Jeg har en datter. Foreldrene mine er gamle. Du vil ikke forstå det.
-Du er akkurat som moren din. -Unnskyld?
-Hva har hun med dette å gjøre? -De skulle dele på utgiftene.
Så ombestemte hun seg og ba om flere ting. Dere holder ikke ord.
-Dere ombestemmer dere. -Nei, kjære.
Din mor ba meg om flere ting uten å tenke på at det ble dyrere.
Moren din er egoistisk.
-Som mor, så datter. -Absolutt.
Poenget er at vi er partnere. Jeg trekker ikke min andel. Du må vente.
Greit. La oss vente og se hva som skjer med svinekjøttprisene i morgen.
God morgen. Jøss, en morgenfugl.
-Jeg må se Chicago-mappene. -Chicago-mappene?
Ok, la meg hente nøklene. Her.
Kom igjen.
MORGENDAGENS BANK
Dette er alt, ikke sant?
Jeg tror det er alt vi har.
-Hva ser du etter? -Terminkontrakter for svinekjøtt.
Prøv linje 11 eller 12.
Din interesse for svin er fascinerende.
Du skremte meg! Jeg er redd nok for klokken.
AL-RA'EE
Kom igjen. Klokken!
-Munira! -Fortere!
-Flytt dere! -Unna!
-Tror du den vil stige? -Ja. Nå kommer de. Ser du?
-Så? -Den går ned.
-Den daler. -Hjelp oss, Gud.
AL-RA'EE
Ja! Ser dere, jenter?
Jeg sier at dere lærer av dette.
Vi avblåser utfordringen så dere ikke lider store tap.
-Ja! -Ja!
Hva sa jeg?
Det er folk rundt oss!
-Ja! -Ja!
Kom igjen, Al-Ra'ee!
-Det er bare én! Bare én! -Er du så spent?
-Jeg sa du ikke burde slåss med Munira! -Kom deg unna, da.
Den går ned, ikke vær redd.
Gå ned. Ned!
Den går ned.
-Hva skjer? Jeg forstår ikke. -Jeg vet ikke. Men den går ned.
Gå ned. Kom igjen. Mer!
Gå ned. Den går ned.
Kom igjen!
-Ja! Selg! -Ja! Selg!
Hvorfor kom den bare ned 0,5?
-Den gikk ned med bare 0,5! -Nok!
-Jeg har barn å forsørge! -Få hendene unna meg!
Jeg tar ikke del i tapet!
Unna vei!
Jeg er smartere enn deg!
-Endelig, vår første seier. -Og flere gjenstår!
Ser du? Jeg sa det! Jeg hadde rett om Al-Ra'ee.
-Ms. Munira? -Ja?
Gratulerer.
-Ms. Farida. -Takk Gud.
Sånn er aksjemarkedet. Noen vinner, noen taper.
Vi tapte bare første runde, ikke krigen.
-Og krigen kommer. -"Noen vinner, noe taper."
Farida, jeg går og svarer på personsøkeren min.
Kanskje vi får en ny avtale.
Feirer du?
-Jeg vant. -Hvor mye?
-Det er upassende å spørre. -Upassende?
Her snakker folk kun om penger.
Det er ikke upassende. Jeg vet at du er god og pålitelig.
Og vi er konkurrenter. Men si hvordan jeg fornærmet deg.
Du fornærmet meg ikke.
-Jeg fikk en tøff start. -Det får alle.
Neppe.
Det gikk verre for dem som ikke overlevde.
Er jeg som de gamle gubbene som jobber her?
Nei.
For å si det som det er, føler jeg meg gammel selv om jeg er 32.
Trettito? Ble du født på 50-tallet?
Ja.
Du har sett jordhus og vann pumpet for hånd!
Når ble du født?
På 60-tallet. Jeg er mye yngre enn deg.
Kjører mamma deg med på jobb i barnevogn?
Hun ville gjort det om hun kunne.
Ja, ungene fra 60-tallet er bortskjemte.
Jeg synes synd på Jude. Hun er såret og lei seg.
Hun er et barn. Hun blir opprørt av den minste ting.
Men ikke vær redd. Som dere ungdommene sier:
"Jeg skal fikse det."
-Takk, mor. -Ja visst.
-Gud velsigne deg. -Deg også.
Takk, kjære mor.
Hei, barnet mitt. Mitt vakre barnebarn!
Hvorfor er du trist?
Det er livet. Noen ganger vinner du, andre ganger taper du.
-Hallo, mamma. Hvordan går planleggingen? -Vi er nesten ferdige.
Fint. Jeg skal være rask. Jeg ringer om utgiftene til festen.
Kom igjen, Farida. Jeg trodde vi var ferdige med det.
Jeg kommer med pengene i dag.
Fint. Takk, vennen.
Be Munira om å kjøre deg hjem. Faren din og Roshen er ute og handler.
Ikke noe problem. Jeg må gå. Vi sees hjemme. Ha det.
Hvor er de? Skulker de jobben?
Hasan og Walid røyker, og Munira er i arkivet.
-Gratulerer med Al-Ra'ee. -Takk.
Du mangler en mansjettknapp.
De jævla mansjettknappene! Har du en nål?
Ja.
-Her. -Det duger.
Ta en pause. Ikke slit deg ut.
Man kan oppnå så mye med litt innsats.
Men det som betyr noe, er deg.
Ikke jobb for hardt og slit deg ut. Ta en pause.
Takk.
Jeg risikerte halvparten av lønnen min for 180 dinarer!
-Og 800 fils! -Og 800 fils!
Tenk at du fikk meg til å ta den risikoen!
Som om jeg bestemte! Du er en dramaqueen.
Dramaqueen? Jeg?
Jeg kjøpte aksjene for å bevise for dem at jeg kan.
Du ble med fordi du visste at jeg hadde rett.
Da jeg solgte, tenkte jeg på bestemor.
Hva kunne hun gjort om hun hadde de pengene på vår alder?
Hun hadde ikke rett til å bruke penger, men hun var sterk og modig.
Og vi tar etter henne.
Omar har lært meg én ting. Livet fortsetter. Det venter ikke på noen.
Derfor tok jeg risikoen.
Jeg vil ikke angre på det jeg gikk glipp av når jeg blir 80.
Faen ta de mansjettknappene! Har du en nål?
Farida, jeg går og svarer på personsøkeren min.
-Alt ser bra ut. -Jeg vet det.
-Gratulerer med dagen. -Takk.
-Måtte du leve lenge. -Gud velsigne deg.
-Hei, vennen. -Hei.
Hør, Ghaneema.
Jeg har ikke brukt en krone.
Døtrene mine, Gud velsigne dem, tok seg av alt.
-Jeg kjøpte ikke engang en lyspære. -Bra.
Og disse to er barnebarna mine.
Si hei til tante Ghaneema.
-Hei, jenter. -Hun er min beste venn.
De er som to dråper vann.
De jobber på børsen, Gud velsigne dem.
Hør. Når hørte du sist at mamma roste oss slik?
Jeg aner ikke.
Tror du kanskje at hun er blitt myk i alderdommen?
Kanskje det.
Hei, du!
Se på datteren din. Hun drikker limonade. Det er ikke bra for henne!
Gi henne noe varmt å drikke! Ta glasset fra henne!
-Juju? Du har ikke spist. -Jeg vil ikke ha noe. Jeg kan ikke spise.
Hva er i veien? Du ser så blek ut.
Er det noe som plager deg? Fortell. Har noen plaget deg?
Ja, jeg kommer.
Hva om vi går og danser sammen?
Nei, jeg vil ikke.
Kom igjen, vennen. Det er bestemor Habibas 80-årsdag.
Hun er 80. Det er stort. Vi må gjøre henne glad.
Bryr du deg kun om andre?
Hva?
Jeg har sluttet med alt.
Jeg ga opp hjemmet vårt, vennene mine, skolen min.
Selv lammet ga jeg opp.
Hva prater du om? Du er det viktigste for meg!
Hvem kan være viktigere? Er du gal?
Det holder, mamma. Det er greit…
Ja, jeg kommer.
Vær så snill. Bare gå.
-Datteren din er blitt kvinne. -Hva?
Tekst: Linda Hansen