Мамо, чого ти мене сюди притягла?
Годі скиглити.
Я мушу вибрати гарне ягня. Ти знаєш, яка твоя бабуся Хабіба.
-Вони всі однакові! -Не однакові!
У старих жорстке м'ясо. Ходімо.
Добре-добре.
Досить уже скаржитися.
-Муніро! Глянь на те! -Мамо! Подивися на мене!
Не зараз! Поглянь на те ягня. Воно молочне чи ні?
Наче непогане.
Перевір зуби.
Дай подивлюся зуби.
Ого! Неймовірно!
Якщо є різці, це доросла вівця, а не ягня.
Бабуся Хабіба їсть лише ягнятину. Вона не торкнеться вівці.
Різців немає. Це ягня.
Будь-що для бабусі Хабіби.
Добре. І копита перевір.
Сестра насміхатиметься з мене, якщо я щось проґавлю.
Це ж день народження моєї дорогої мами.
Їй 80. Хай Аллах дарує їй довге життя.
У нього дивовижні копита. Ягня наче щойно народилося.
-Дякую. -Будь ласка.
-Ось, 30, як ви казали. -Ні, пані, 40.
Минулого тижня телефоном ви сказали 30. Чому зараз 40?
Пані, якщо не хочете, хтось інший візьме.
-У нас лише кілька залишилося. -Трясця!
Дай десять динарів.
Не дивися на мене так. Я мушу купити.
Хочеш, щоб твоя тітка подала мою голову на стіл?
Я попрошу батька додати тобі до кишенькових.
Тітка Ноджуд усе одно критикуватиме. Їй нічим не догодиш.
Так. Коли йдеться про критику…
Критикувати — це сімейна риса, добре, що я її не успадкувала.
Схоже, бізнес процвітає.
Відколи упав продаж корів, овечий бізнес іде вгору.
Що ви маєте на увазі?
Ви не зрозумієте.
А ви спробуйте.
Сказ корів у Британії негативно вплинув на дистрибуцію.
Тваринницькі ферми в США припинили свою діяльність.
Минулого тижня наш конкурент імпортував стадо корів.
Виявилося, що все поголів'я заражено радіацією Чорнобиля.
Як шкода!
Отже тепер усі їдять ягнятину.
То вівці зараз затребувані, і ціни на них ростуть, так?
Думаю, так.
Ходімо.
БІРЖА
Так.
Що це таке?
Сто дванадцять динарів за лампочки?
-Ти що, з глузду з'їхала? -Нам потрібно освітити сад.
У комірчині достатньо лампочок.
А це що таке? Скільки все це коштує?
Усе оплачено, пане.
-Справді? -Прошу.
Що?
Хочеш, щоб я святкувала 80-ліття матері зі старими лампочками?
Джуд! Іди сюди, дорогенька!
Ходімо подивимося!
Твоя мати, яка народила всіх шістьох мало не під деревом,
не зважатиме на лампочки в саду.
Це моя мама. Я б їй зірку з неба дістала, якби могла.
А ти їй лампочок шкодуєш?
Хіба ж я місяць прошу?
Місяць — найдешевший варіант освітлення.
Це ж моя мама!
Гаразд, але витрат усе більше й більше!
Я попросила Хавлу допомогти. Ще раз нагадаю.
Зараз вона багата, але ж народилася під тим самим деревом.
-Яке воно гарне! -Заберіть його.
-Що? -Виведіть його звідси!
-Виведіть. -Заберіть.
Усе гаразд.
Не бійся.
Ягнята такі милі. Не знаю, чому дехто їх не любить.
І не кажи. Такі гарненькі!
Джуджу. Мені потрібна твоя допомога.
Але я хочу побути з ягням. Ще п'ять хвилин.
Гаразд, п'ять хвилин і все.
Добре, п'ять хвилин.
Я хочу відкрити рахунок.
Потрібні ваші документи й перший внесок.
Хто буде поручителем?
Я не знала, що він потрібен.
Не обов'язково, та краще, щоб поручився ваш чоловік.
Можливо, але я не заміжня.
А ваш батько?
З ним я теж не в шлюбі.
-Гаразд, можна ваші документи? -Добре.
«Банк майбутнього»?
-Мама працює на біржі. -І не має банківського рахунку?
Ви самі впораєтеся?
Повірте, я дам раду грошам.
Я працюю на біржі, ви ж чули.
Добре.
Це ціни із Чикаго?
Я працюю від світанку, а ти й «доброго ранку» не скажеш?
Доброго ранку, дякую, молодець.
Це 20-річне дослідження цін на м'ясо.
Останні ціни на свиней, яких ніхто не дивився.
Дотепер. А ціни на овець?
Овець?
Мабуть, десь загубилися. Або ж у Сауда.
-Забрав і не повернув. -Сауд просив ту саму документацію?
Ще тиждень тому. Він геній.
Аякже.
Заходьте.
Привіт! Мабуть, я його заберу.
Хіба я писав тобі на пейджер? Хочеш перевірити рахунки?
Іноді я заходитиму без повідомлень.
-Я чула, у тебе є звіт щодо овець. -Хто питає? Хасан?
Ми розподілили акції на худобу минулого тижня.
Звіт потрібен мені.
Чому? Є новини?
А ти не читав? Ти мені скажи.
Ціни на овець.
Вони злетіли…
Пробач.
Вибач.
Після тебе.
Природно, що я їх відстежив.
Ти читав про чорнобильських корів?
Так, саме через це ціни на овець і зросли минулого тижня.
Хай там як, ціни вже стабілізувалися.
Ні, з минулого тижня ціни зросли ще на десять динарів.
Ось, розважайся.
-У мене інтуїція. -Ти й твоя інтуїція.
-Інтуїція без фактів нічого не варта. -Тому потрібен звіт.
Скажи Хасану, що як щось знайдеш, рішення за ним.
На сторінці 27 є дещо
дуже цікаве. Сподіваюся, ти не проґавиш.
Я не пропущу жодної сторінки, обіцяю.
Кажу тобі, їх уже везуть.
Повір, квіти будуть уранці.
Я замовила ті, які ти хотіла.
Мушу йти.
Треба купувати. У мене є ідея для тендеру.
Перечитай довідник.
Довідник!
Хіба помічники дають замовлення?
Згідно з інструкцією, вони отримують замовлення.
-Акції «Аль-Раі». -«Аль-Раі»?
-Це старі новини. -Так, але я бачу тенденцію.
А я бачу, що в тебе проблеми зі слухом. Прочисти вуха.
Сауд сказав,
що якщо я щось знайду, то маю обговорити це з тобою.
І що ти знайшла?
-Кореляція цін на овець… -Мовчи!
Ти говорила із Саудом і знаєш, що банк обрав корів.
Я нічого не вдію.
-Можна подвоїти прибуток. -Можна втратити гроші.
-Не люблю ризику. -Ми піднімемо ціни.
Ти хочеш, щоб я тринькав гроші банку, бо в тебе інтуїція?
Зовсім знахабніли!
Ви новенькі й уже хочете приймати важливі рішення?
Це ми тут страждаємо від наслідків!
Маннуро?
Схоже, ти знаєш те, чого не знають вони. Розказуй.
Ого!
У неї чудовий смак. Який гарний букет!
А де ж тюльпани?
-Ноджуд? -Що?
А ми не замовляли тюльпанів?
Ні. Мама любить лілії.
Ні, вона любить тюльпани.
Уже й так пізно.
Квіти вже привезли. Зосередьмося на меню.
-Чекай. -Дивись.
Ось що ми замовили.
Це все?
Слухай.
Салату із цукіні ніхто не їсть.
-Однієї тарілки досить. -Добре.
Треба більше салату фаттуш.
І десерт ум алі.
Буде родина Сари.
-Правда? -Так. Треба більше десертів.
Краще більше, ніж менше.
Добре.
Я мало не забула про окуня!
Не дивися на мене так. Знаю, це дорого.
Але мамі сподобається.
«Лулу Інвестментс»!
Мені 17 000 «Лулу»!
Сімнадцять?
Так.
«Дарвіш Фудс»!
Я хочу 20 000 акцій по 0,25!
Мені 1 000 «Аль-Раі»! Вибачте.
Тисячу «Аль-Раі».
Дай їй 100 000 «Аль-Раі»… Ні, чекай.
-Ти сказала 100 000? -Ні, я сказала 1 000.
Тисячу? Як так?
«Банк майбутнього» купує лише 1 000 акцій «Аль-Раі»?
Вони для мене, Абу Халеде.
Ти ж представляєш банк.
Не думаю, що «Банк майбутнього» купував би…
Ти повинна дотримуватися їхніх правил.
Банк не поступиться. Зараз я представляю себе.
Річ не в грошах.
Я хочу довести, що я чогось варта.
Слушно. Я вражений.
І твоя правда.
В «Аль-Раі» хороший потенціал.
Але купувати 1 000 акцій не варто.
Тоді дві.
Слухай.
За таку ціну я не можу забрати в Аміра менше 3 500 акцій.
Мені потрібен час, щоб зібрати гроші.
Добре, 3 200 і крапка. Що скажеш?
Тридцять два — щасливе число.
Це справді щасливе число.
Приємно чути від тебе.
Але принеси повну суму до дзвінка.
Згода.
Фарідо! Ти голодна?
«ХАНҐРІ БАННІ»
Віриш чи ні,
але іноді навіть я сумніваюся.
Вірю.
Ніхто мене не зрозуміє, як ти.
-Вони не хочуть, щоб ми досягли успіху. -Та ти що.
Тепер ти хочеш, щоб ми досягли успіху разом.
Або ми, або вони.
Хасан, Валід…
і навіть Халіфа,
вони всі однакові. Виконують накази, як вівці.
Думають, що без них ми нічого не варті.
Так.
На біржі повно таких, як вони.
Чоловічий менталітет керує всім світом.
Доведемо, що вони помиляються.
Згода.
Що з «Аль-Раі»?
Усі зациклилися на цінах на корів і овець.
І ніхто не звертає уваги на ріст цін на свиней.
Окрім мене.
Я проглянула зміни за два роки.
Коли ціна на свиней зростає, зростає ціна на овець.
Хто їв за моїм столом? Свиня чи корова? Тримай. Жах!
-Зосередься! Я серйозно! -Так. Кажи.
Акції «Аль-Раі» захищені.
Але Хасан не читав звіту.
ПОПРИБИРАЙТЕ, ДІВЧАТА
Гаразд, дай мені час переглянути звіт.
Добре. Але ціни ростуть, не можна проґавити шанс.
А звідки ти знаєш, що ціни на овець ідуть за цінами на свиней,
а не навпаки?
А ти сама проаналізуй.
Я провела коваріаційний аналіз.
Я просто тебе перевіряла.
Ти сидиш на золотій жилі.
Ми сидимо на золотій жилі.
У мене навіть 320 динарів немає.
І 92 філси.
Фарідо, я гарантую, що ціни зростуть мінімум на десять відсотків.
То чому ти не купиш усе сама?
Бо багато витратила цього місяця.
І не хочу витрачати більше.
І просити гроші в батьків не хочу.
Не знаю, чому я стільки витрачаю.
Поквапся. Часу обмаль.
Ти сама казала.
Ми потрібні одна одній. Об'єднаймо зусилля.
Наші мами, наприклад.
Вони стоять одна за одну, хай там що.
Свято бабусі Хабіби — найкращий приклад.
Фарідо, ти мусиш мене підтримати.
Навіщо йти на вечірку, якщо не танцюєш?
Чи бути на фондовій біржі та не інвестувати?
Депозити та зняття.
Я ж казав, ми лише працівники.
Беремо гроші й кладемо назад.
Хто це все поприносив?
-Я. -Ми.
Навіщо така екстравагантність? Я вже стара.
Якщо для вас це прийнятно, то для мене — ні.
Позабирайте!
-Усе! -Мамо, не можна!
-Не можна. -Чому?
Бо ми запросили гостей. Ми не можемо просто все забрати.
Мамо, ти бачила ягня? Воно тут.
Що ж, якщо ви купили ягня, не варто його марнувати.
Добре.
Піду перевірю його зуби.
Гарне ягня. Мені подобається.
Нема потреби перевіряти.
Хороше.
-Правда? Ходімо. -Так.
Не кажіть, що я не попереджав.
Чого ти стараєшся?
Хочуть втратити гроші — нехай.
Як постелять, так і виспляться.
Якщо ви впевнені, що ми програємо, продайте свої акції «Аль-Раі».
Подивимося, хто виграє. Може, вам грошей не вистачає?
У нас є гроші.
Але ми не рахуємо їх перед усіма, як ви.
Нам потрібно утримувати сім'ї.
Мої гроші лежать у банку, де безпечно.
Я не сиджу й не рахую їх перед іншими.
Хоче сказати, що ми маємо рацію.
Ось гроші. Я в грі.
За однієї умови. Хай красуня запише.
Спершу прочитайте звіт, щоб не казали, що я не попереджала.
Я не читаю за жінкою.
Це найлегший спір.
-Швидше. -Добре.
-Молодці. -Дякую, мамо.
Хай благословить вас Аллах.
Бабусю Хабібо!
Ого! Поглянь на себе!
Яка красуня.
Ти така гарна, золотце.
Уся в тебе, бабусю Хабібо.
Дякую. Поглянь лише!
І це все для тебе.
Та кому я потрібна?
Розкажи, як там твоя нова робота?
Твоя мати не нахвалиться.
Обов'язково розповім пізніше.
А тепер скажи, як я можу допомогти?
Допоможи їм винести речі назовні.
Там так гарно. Не варто сидіти в чотирьох стінах.
Подихаймо свіжим повітрям.
-Твоя правда, бабусю. -Гаразд. Іди.
Не хвилюйся.
Усе буде так, як ти хочеш. Я тут.
-Відпочивай. -Хай благословить тебе Аллах, золотце.
Дякую.
-Де Джуд? -А де ж іще?
З ягням. Скажи їй, що вона вже пахне вівцею.
Джуд? Чому не допомагаєш?
Я допомагаю.
Сонечко, я не хочу, щоб ти прив'язувалася, щоб не сумувати, коли…
Чого ти від мене хочеш?
Не говори так зі мною.
-Не поводься, як дитина! -Я і є дитина!
То таким буде й ставлення. Іди до своєї кімнати!
Іди!
Ми їх не знайшли. Нікого не було.
-Це, мабуть… Це Маннура. -Хто?
Чому вона не заходить?
-Може, зачинено. -Ні.
Привіт!
Прийшла допомогти?
Я вже допомогла. Заплатила за ягня.
-Я прийшла по маму. -Мушу тобі сказати. Бабуся Хабіба…
Вона перевернула дім догори дриґом.
Змінила все, що зробили Хавла та Ноджуд.
У мене хороша новина.
Муніра Ахмад і Фаріда Адіб купили акції кувейтської компанії «Аль-Раі».
І це підняло ціну акцій до найвищого рівня перед закриттям.
З тобою добре мати справу.
-Вітаю. -Вітаю!
Немає Бога, крім Аллаха.
Слава Аллаху! Немає Бога, крім Аллаха!
Привіт, солоденька.
-Привіт, бабусю Хабібо. -Дорогенька.
Яке чудове ягня!
Так.
Я знаю, як ти почуваєшся.
Я теж люблю тварин.
Особливо ягнят. Вони близькі й дорогі моєму серцю.
-Знаєш чому? -Чому?
У дитинстві в мене було ягня. Я назвала його Махрусом.
Коли хтось питав: «Де Хабіба?» Відповідали: «З Махрусом».
«Де Махрус?» «З Хабібою».
Ми чудово проводили час із Махрусом.
Та якось я прокинулася і не знайшла його.
Його зарізали.
-Божечки! -Так.
Зарізали на весілля моєї зовиці.
Я так засмутилася, що в мене в голові запаморочилося.
Я плакала й сумувала. Але нічого не могла вдіяти.
Це було понад мої сили.
Таке життя.
Ніхто не помирає, зробивши все, що хотів.
Ми всі помираємо, залишаючи незавершені справи.
Але все одно дякуємо Аллаху. Що тут скажеш?
Таке життя, дитинко.
Треба із цим змиритися. Що поробиш?
Де Джуд?
Спить у своїй кімнаті.
Дивно. Вона кілька тижнів не спала у своїй кімнаті.
Ти щось хотіла, мамо?
Так. Мені потрібна допомога з оплатою вечірки бабусі Хабіби.
-Скільки? -Десь 200 динарів.
Ого!
Двісті динарів?
-Де я візьму стільки грошей? -Зараз усе таке дороге.
Так.
Тато знає?
До чого тут він? Не треба йому казати. Ми самі впораємося.
-Самі впораємося. -Так.
Самі впораємося…
А сестра Хавла не може дати тобі 200 динарів?
Вони багаті. Попроси її.
Твоя тітка? Вона хвалько!
Якщо попрошу в неї гроші, навіть трішки,
усі в Кувейті знатимуть.
Ні, її я не проситиму.
Усе гаразд. Якщо не… Не зважай. Я щось придумаю.
Алло. Вибач, якщо розбудила.
Не вибачайся, кажи швидше. Чому ти так пізно телефонуєш?
Дещо сталося. Мушу забрати свої гроші з «Аль-Раі».
Що? Твої гроші?
Сонечко, це наші гроші. Не тобі вирішувати.
Свої акції залиш. Я лише хочу свою частку.
Фарідо, ми тепер партнерки. Це не гра.
Ти не можеш просто забрати гроші. Це наші гроші, а я свої не заберу.
Чому ти постійно змінюєш думку?
Починається!
Я не змінюю думки. Дещо сталося.
У мене є дитина. Батьки постаріли.
Ти ніколи не зрозумієш!
-Ти як твоя мама. -Перепрошую?
-До чого тут вона? -Вона погодилася розділити витрати.
А тепер передумала й просить грошей.
Ви обоє не дотримуєте слова.
-Постійно змінюєте думку. -Ні, люба.
Твоя мама змушує мою купувати все більше й більше.
Твоя мама — егоїстка.
-Яка мама, така донька. -Авжеж.
Ми тепер партнерки і крапка.
Я не забиратиму свою частку, тому зачекаєш.
Добре. Подивимося, що буде із цінами на свиней завтра.
Доброго ранку.
А ти рання пташка.
-Мені потрібен звіт із Чикаго. -Звіт із Чикаго?
Зараз візьму ключі.
Тримай.
Ходімо.
«БАНК МАЙБУТНЬОГО»
Це все, так?
Усе, що в нас є.
Що ти шукаєш?
Ф'ючерси на свиней.
Рядки 11 чи 12.
Твій інтерес до свиней вражає.
Ти мене налякала! Я і так боюся дзвінка!
«АЛЬ-РАІ»
Ходімо. Дзвінок!
-Муніро! -Швидше!
-Посунься! -Бігом!
-Думаєш, підніметься? -Мусить.
Ось і вони. Глянь.
-І що? -Падає.
-Ціна падає. -Хай допоможе нам Аллах.
«АЛЬ-РАІ»
Так! Бачите, дівчата?
Це для вас урок,
тож скасуймо спір, щоб ви ще більше не втратили.
-Так! -Так!
Що я казала?
Люди навколо!
-Так! -Так!
Уперед, «Аль-Раі»!
-Це ж лише один! -Чого так тішитися?
Я казала не сперечатися з Мунірою!
Припини.
Ціна впаде, не хвилюйся.
Падай!
Вона впаде.
-Що відбувається? Я не розумію! -Не знаю. Але ціна впаде.
Падай. Ну ж бо.
Ще!
Падай. Вона впаде.
Ну ж бо!
-Так! Продаємо! -Продаємо!
Чому ціна впала лише на 0,5?
-Ціна впала лише на 0,5! -Досить!
-Мені треба годувати дітей! -Прибери руки!
Я не хочу втрачати гроші!
З дороги!
Моя голова розумніша за твою!
Наша перша перемога.
І ще багато попереду!
Бачиш? Я ж казала!
Я мала рацію щодо «Аль-Раі».
-Пані Муніро? -Так?
Вітаю.
-Пані Фарідо. -Слава Аллаху.
Це фондовий ринок.
Хтось виграє, а хтось програє.
І ми програли лише перший раунд, а не війну.
А війна наближається.
«Хтось виграє, хтось програє».
Фарідо, я піду в інший кабінет, відповім на пейджер.
Може, укладемо нову угоду.
Прийшла святкувати?
Я заробила.
Скільки?
-Недоречно питати. -Недоречно?
Ми в місці, де лише про гроші й говорять.
Не думаю, що це недоречно. Ти ж хороша й надійна.
Я знаю, що ми конкуренти.
Але чим я тебе образив.
Ти мене не образив.
-У мене був важкий початок. -Як і у всіх.
Не думаю.
Ти краще впоралася, ніж багато інших.
То я як старі чоловіки, які тут працюють?
Ні.
Правду кажучи,
я і почуваюся старою, а мені лише 32.
-Тридцять два? Ти народилася в 50-х? -Так.
То ти бачила глиняні будинки й качала воду вручну!
А ти коли народився?
Я значно молодший за тебе. Я народився в 60-х.
Мама возить тебе на роботу у візочку?
Якби могла, возила б.
Так, діти 60-х років такі розпещені.
Мені шкода Джуд.
Їй боляче й сумно.
Вона дитина. Засмучується через дрібниці.
Але не хвилюйся. Як ви, діти, кажете:
«Я все владнаю».
-Дякую, мамо. -Звісно.
-Хай благословить тебе Аллах. -Хай благословить Аллах.
Дякую, матусю.
Привіт, дитинко.
Моя прекрасна онучка!
Чому ти сумуєш?
Таке життя. Іноді перемагаєш, іноді програєш.
Алло. Привіт, мамо.
-Як підготовка до свята? -Ми майже закінчили.
Добре. Я швидко. Я телефоную щодо грошей.
Облиш, Фарідо. Я думала, ми вже все обговорили.
Я принесу гроші сьогодні.
Добре. Дякую, доню.
Попроси Муніру підвезти тебе.
Твій батько і Рошен поїхали дещо купити.
Так, без проблем. Мені треба йти. Побачимося вдома. Бувай.
Де вони? Не перепрацьовують, я бачу.
Хасан і Валід курять. А Муніра в архіві.
-Вітаю з «Аль-Раі». -Дякую.
Запонка загубилася.
Кляті запонки! У тебе є скріпка?
Так.
-Прошу. -Підійде.
Відпочинь. Не перевтомлюйся.
Іноді можна досягти багато, доклавши мінімум зусиль.
Але найважливіше — це ти.
Не виснажуйся. Відпочивай час від часу.
Дякую.
Не знаю, як я ризикнула більшою половиною зарплати за 180 динарів!
-І 800 філсів! -І 800 філсів!
Як ти мене змусила?
Я що, маю владу над тобою? От королева драми.
Я? Королева драми?
Знаєш, чому я купила акції? Щоб довести їм, що можу.
Ти стала моєю партнеркою, бо знала, що я маю рацію.
Коли я продавала акції, я думала про бабусю.
Якби вона мала такі гроші в нашому віці, що б вона зробила?
Витрачати гроші вона не могла. Та завжди була сильною і сміливою.
І ми схожі на неї.
В Омара я навчилася одного.
Життя триває. Воно ні на кого не чекає.
Тому я ризикнула.
Не хочу у 80 років шкодувати про можливості, які втратила.
Кляті запонки! У тебе є скріпка?
Фарідо, я піду в інший кабінет, відповім на пейджер.
-Усе чудово. -Я знаю.
-З днем народження, сестро. -Дякую.
-Здоров'я тобі й довгих років життя. -Хай благословить Аллах.
-Вітаю, дорогенька. -Вітаю.
Слухай, Ґанімо.
Я не витратила ані копійки.
Про все подбали мої доньки, хай благословить їх Аллах.
-Я і лампочки не купила. -Ти заслужила.
А ці двоє — мої онучки.
Привітайтеся з тіткою Ґанімою.
-Вітаю. -Вона моя найкраща подруга.
Вони як дві краплі води.
Працюють на біржі, хай благословить їх Аллах.
Слухай.
Коли ти востаннє чула, щоб мама так нас хвалила?
Чесно кажучи, не пам'ятаю.
Може, вона стає м'якшою на старість?
Можливо.
Агов!
Поглянь на свою доньку. П'є лимонад.
Він їй нашкодить!
Приготуй їй гарячий напій!
Забери від неї склянку. Іди!
Джуджу?
Ти не їла. Ти голодна?
Ні, я нічого не хочу. Не можу їсти.
Що сталося?
Ти якась бліда.
Тебе щось непокоїть?
Скажи мені. Тебе хтось скривдив?
Так, іду.
Ходімо разом потанцюємо.
Ні, я не хочу.
Ходімо, доню. Будь ласка. Це ж день народження бабусі Хабіби.
Їй 80. Така дата. Порадуймо її.
Ти лиш про інших турбуєшся?
Що?
Я від усього відмовилася.
Від нашого дому, друзів, школи.
Навіть від ягняти.
Ти про що?
Ти для мене найважливіша у світі!
Що може бути важливішим? Ти з глузду з'їхала?
Годі, мамо. Усе добре…
Так, я іду.
Будь ласка, мамо. Іди вже.
Твоя донька стала жінкою. Чому ти не сказала?
Що?
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин