Downloaded from YTS.BZ
Den film, du skal se, er et fantastisk fiktionsværk,
Official YIFY movies site: YTS.BZ
men det er mere virkeligt, end du tror.
Vi er alle overlevende på en redningsbåd, der driver på et mørkt hav.
Vi kigger ud over rælingen og ser hajerne kredse om båden.
De venter.
Vi ser på de andre overlevende,
kolde, bange og sultne.
De kigger også på os.
Vi spekulerer på, hvem der vil bryde sammen først.
Den person? Eller den?
Eller bliver det mig?
For inde i enhver overlevende er der et dybere, mørkere hav.
Og nede i det dybeste, mørkeste vand i det menneskelige sind
findes der værre væsener end hajer.
Væsener, der våger over os fra afgrunden.
Undskyld. Skræmte jeg dig?
Hvis det hjælper, så sig bare til dig selv: Det er kun en film.
Det er kun en film.
I SARAHS FORÆLDRES STUE
Sarah sidder med sine forældre og sin bror.
Gennem et vindue: Sophie sidder med sine forældre og sin bror.
Hun er sprunget ud. Hendes mor græder og skælder ud.
Hvad fanden?
Tjek for ødelæggelser efter jordskælv.
Hvad fanden er det?
Det er kun en film.
Sluk! Jeg har ikke haft tid til at se den.
Nogle glemte film optaget her i byen i begyndelsen af 90'erne.
-Instruktøren var trans. -I 90'erne? Det kan ikke have været nemt.
Det var det ikke. Hun begik selvmord, da hun var i 30'erne.
Hvor deprimerende.
Ja, jeg ville virkelig gerne se den i aften, men du ved...
-Den store date. -Det er så meget sagt.
Jeg kan ikke lide det, Sophie. En date med så kort varsel.
-Du er ikke just den spontane type. -Jo, for helvede! Af og til...
Ja, men ringer han i sidste øjeblik for en første date,
så giver du ham et fripas til sidste øjebliks-lort.
Det passer ikke. For fanden, jeg er nervøs nok, vær ikke så...
Okay, hold dog op.
Det er den første date, siden jeg begyndte at udtrykke mig typisk kvindeligt.
Jeg er så nervøs.
Hvad med ham fyren? Med kone og midtvejskrisebil.
Vi taler ikke om ham fyren. Desuden var det ingenting.
Det er sandt. Du sextede ham aldrig tilbage...
Sex er ulækkert.
Anyway, fortæl mig om...
Den er fin.
-Mener du virkelig det? -Helt bestemt. Tvivl ikke på din stylist.
Fortæl om den unge mand. Navn? Hvad er hans udsigter?
-Er han venlig mod tjenerne? -Han hedder Adam.
Og før du spørger: Han er helt cool med det her trans.
-Hvad er det for en tone? -Jeg har ingen.
-Du havde en tone. -Det var ingenting.
Så hvornår skal du...? Ja, den.
-Synes du virkelig det? -Tvivl ikke på mig, kvinde.
Okay, godt.
-Jeg behøver ikke at skide, før jeg går. -Hvornår skal du møde ham?
-For fanden da! Jeg kommer for sent! -Af sted! Du ser godt ud.
-Mener du virkelig det? -Skrub af!
Fuck altså. Kan du give mig mine hormoner, tak?
Tak!
Farvel.
Vent, vent, vent.
-Du kan ikke se min pik i det her, vel? -Smut så!
-Du ser fantastisk ud. -Tak, jeg har en fantastisk stylist.
-Har du virkelig en stylist? -Nej.
-Det kunne jeg sagtens have troet. -Tak, tror jeg...
Selv som ældre føler man sig som en genert teenager på sin første date.
Helt ærligt, så arbejder jeg faktisk her,
og mine kolleger vil gøre alt for at gøre mig flov,
så måske kan vi springe filmen over og bare få noget at spise.
Bestemt. Selvom jeg gerne ville vide, hvad de ville gøre.
-Kan vi undgå det? -Ja. Vis vej.
-Jeg skal lige på... -Selvfølgelig. Gå, inden du eksploderer.
Eksploderer...
NÅ???
DET GÅR RIGTIG GODT. DU KAN AFBLÆSE LEJEMORDEREN.
Fanden tage det møgsvin! Mener du det?
Ja, tænk. Han er en fucking chaser.
Intet overrasker mig længere.
-Du efterlod ham der, ikke? -Nej, vi snavede lidt.
Og så suttede jeg ham af.
-Jeg vidste, der var noget galt med ham. -Du mødte ham sgu da ikke!
Jeg er lidt synsk med det lort.
Du er ikke synsk. Du er kynisk.
Ekstra kynisk skarpsindighed. Jeg vidste det i hvert fald.
Du er instruktør og elendig til at bedømme karakterer.
Jeg forstår karakterer, men ikke mennesker.
Ja, men du skal vide, hvornår folk spiller i det virkelige liv.
Jeg hader metodeskuespillere.
-Giv mig din telefon. -Hvad?
-Giv mig din telefon. -Nej, pis af.
-Jeg har den. Bare slap af. -Hvad fanden laver du?
-Adam, ikke? -Ja.
Spencer...
UNDSKYLD, JEG DATER KUN FYRE MED MINDRE PIK END MIG.
Send, send!
Skide trans!
Hun havde ingen ret til at afvise dig på den måde.
De burde kende deres plads. Jeg sad i restauranten tidligere.
Jeg ved i hvert fald, hvordan det føles.
Men det er ikke sket i lang tid. Ingen afviser mig nu.
Sådan kan du også være.
-Ja, jeg kan. -Kom.
Du ser ud, som om du trænger til en drink mere.
Jeg kender et sted.
Hun havde ikke ret til at behandle dig sådan. Du klarer dig.
Fuck!
-Spencer, jeg skal... -Hvad så?
Du skal op, skat. Du skal op.
Vi skal være på settet om en halv time.
Fuck!
Jeg tilbyder dette jomfrublod til ungdommens gudinde.
Tak.
Igen?
-Spence... -Jeg ordner det.
-Hvordan var det bortset fra det? -Perfekt, skat.
I næste optagelse hænger maleriet, og jeg er elendig.
Ikke på vilkår.
Fuck altså!
Kom nu, Spence, det er dagens sidste optagelse.
Du ville have den tunge ramme, så hjælp til.
Skatter, jeg elsker dig.
En reparationsdrink.
Okay, det havde I bestemt brug for.
-Jeg vil gå i vinterhi. -Åh, det lyder rigtig dejligt.
-Optagelsen gik altså ikke godt? -Jo, det gik godt.
Det var bare... Glem det.
Hun gik på date med en chaser.
Føj! Du burde tage ham med her næste gang.
Vi kunne bruge nogle flere pikke på væggen i trofærummet.
Hej, folkens.
-Hej, Crystal. -Hej med dig!
Sophie, jeg har en idé til et nummer. Jeg tror, du vil elske det.
-Det er inspireret af Harry Potter. -Uf...
Det hedder "J.K. Rowling er en møgfisse".
Jeg elsker det.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
Pas på, hvor du...
-Undskyld, jeg var langt væk. -Ja, men måske lidt tættere på end som så.
-Gammel tango. -Ja, seriøst.
-Jeg træder bare et skridt tilbage. -Tak skal du have.
Jeg kan ikke tro, jeg fnisede.
Storm...
-Tager du pis på mig? -Det var på dametoilettet.
De samlede det lort op hele natten i fredags.
-Endnu en højreekstrem herreklub? -Jeg tjekker, hvor de har lagt resten.
Kan nogen sørge for, at hun ikke drikker al vermouthen?
-Tak. -Er der mere vermouth?
De lokker nok ikke mange her.
Du ville blive overrasket. Jeg så et konservativt parlamentsmedlem.
Han havde den dummeste forklædning.
Jeg har glemt navnet. Smug-chasers og smugkiggere kommer her ret tit.
-Fucking hyklere. -Ikke alle, ikke nu til dags.
Helt ærligt, jeg ved ikke, hvad der er værre længere.
Jeg ser dem aldrig lægge dem. De er fandeme som ninjaer.
-Hvad med kameraerne? -Gudskelov de er sat til.
Chefen købte nogle gamle, der var itu, og satte dem op her.
Jeg føler mig så fucking tryg lige nu.
Du skal fandeme ikke røre mig!
-Kom nu. Du vil jo gerne. -Jeg sagde: "Rør mig ikke!"
-Tag det roligt, kælling. -Hør her!
Hvad så? Vil du have en tur? Din forbandede translebbeluder.
Så er det nu!
-Jeg undskylder på hans vegne. -Skrub ud herfra!
-Jeg tager ikke hjem. Aftenen er ung. -Hold kæft!
Se nu at komme væk.
Kom ikke tilbage, ellers flår jeg hovedet af dig og skider dig ned i halsen!
Sophie, hvad er der?
Pludselig føler jeg mig lidt...
Bare jeg ikke er ved at blive syg.
Uanset hvor syg jeg er, er jeg stadig meget smuk.
Jeg så lige...
-Hvad så? -Jeg tror, jeg lige har set Adam.
Er han her?
Nej, undskyld. Jeg er nok bare træt. Kan vi tage hjem?
Ja. Vi ses.
Vent, hvem er Adam?
Hallo?
Hold da op...
Jeg sværger, hvis vi havde en dollar for hver gang,
vi har forladt et sted og kigget bag os,
ville vi eje et fucking studie nu. Jeg sværger.
Fuck altså...
-Det føltes anderledes i aften. -Hvordan?
Giv mig et øjeblik.
Det var, som om jeg vidste, at han var der, før jeg så ham.
Okay.
Ja, okay.
Giv mig flasken.
Hold da helt kæft!
For fanden da!
Hvis du ser en grundvandslækage eller grumset postevand, beder myndighederne om,
at du anmelder det og ikke drikker det, før det er blevet testet.
Som om nogen bare ville drikke snavset postevand...
Hvis jeg husker rigtigt, var det sidste store jordskælv i 1991.
-Shit, er det din sidste? -Næsten.
Deprimerende politisk nyt. Staten rykker mod fundamentalisme og proto-fascisme
med vores mest respekterede senators nye lovforslag om,
at behandling af transpersoner under 18 år skal klassificeres som "børnemishandling"
og omfattes af straffelovgivningen, hvis det indberettes til myndighederne.
Jeg så det i nyhederne. Folk skal kunne anmelde læger
eller forældre for mishandling, hvis de hjælper transbørn.
-Gestapo af middelklassekvinder. -Jep.
For helvede.
Er du okay?
Jeg mener ja, men ikke rigtig. Jeg føler mig lidt gusten.
Jeg gider virkelig ikke gå på arbejde i dag.
-Fik du de ekstra timer? -Nej, de gav dem til Luke.
-Chefens nevø, selvfølgelig. -Han er også fuldstændig uduelig.
Han ryger bare hash omme bagved, fordi han ved, at han aldrig får ballade
eller bliver fyret for det.
Har du nogle opgaver på vej?
Jeg har to jobs på vej, men intet lige nu.
Hvad skal vi gøre?
Forlade landet?
Det er noget lort overalt, Spence.
-Tager du nogensinde telefonen? -Jeg genkender ikke nummeret.
Og?
Hvis det er vigtigt, lægger de en besked.
Tror du, det kunne være Adam? Du slettede hans nummer ikke?
Ja, nej... Ja, jeg ved det ikke.
Hej, Sophie. Zen Lawrence her.
Du kender mig ikke, men jeg så din kortfilm Smash,
og jeg elsker virkelig din stemme.
Jeg vil gerne mødes og tale om, hvad du skal lave næste gang.
Jeg har faktisk tænkt mig at arrangere en... Jeg ævler løs.
Ring tilbage, så aftaler vi et møde ansigt til ansigt. Okay?
Ciao så længe! Farvel.
-Fedt nok. -Ciao?
Seriøst?
-Ring til ham. -Hvem taler sådan?
Lad være med at være så kynisk og ring. Det kan være et job eller noget.
-Hvordan fik den fyr mit nummer? -Det ved jeg ikke, spørg ham.
Ja, jeg vil tænke over det.
Gu vil du røv.
William Shakespeare skrev:
"Vores skæbne er ikke skrevet i stjernerne, men i os selv."
I aftenens film møder vi en ung kvinde i en verden styret af overtro.
Alle er født efter gudernes plan.
Deres vilje læses i varsler, kastede knogler, stjerner
og oraklets narkotiske syner.
Hvis stjernerne siger,
at din elskede skal gå i krig mod en uovervindelig fjende,
så er personen fortabt.
Hvis knoglerne siger, at du skal giftes med en bejler,
som du aldrig kan elske, så er det din skæbne.
Eller er det?
Det kræver kun en enkelt uopfyldt profeti
for at så et frø af tvivl.
Hvis et syn er forkert, hvad så med alle de andre?
Er den antikke verden virkelig så forskellig fra vores egen?
Hvad nu hvis du tror, at situationen er uundgåelig,
når den slet ikke er det?
En låst dør er trods alt bare låst,
fordi nogen har låst den.
Find nøglen. Og hvis du ikke kan,
så skulle du måske dirke låsen.
-For fanden, London! Vi har en dør. -Du åbner aldrig døren, så...
-Kan du komme ud og ryge en cigaret? -Jeg ryger ikke længere.
Ja, sikkert.
-Hvordan går det med filmen? Går det godt? -Tja, du ved. Den stinker.
Det tænkte jeg nok. Din talentløse heks.
Hvordan går det med bandet?
Vi er elendige.
I spiller punk, ikke? Er det ikke meningen?
Er det? Fuck, okay.
Så er det ikke så sært. Det er det, vi har forsøgt at gøre hele tiden, så...
Der har du problemet.
Du ved...
-Apropos livet og... -Vi talte ikke om livet, London.
Det gør vi nu, som du kan se.
Hvordan går det?
-Så godt? -Ja...
Og...
Hvordan går det med, du ved...?
-Med... -Overgangen?
-Ja, hvordan har du det? -Du er mere som far, end du er klar over.
Jeg kom ikke her for at blive fornærmet og sådan noget.
Nå?
-Jeg ved det ikke. -Du ved det ikke. Hvad mener du?
Det er vist bare en hård periode.
Ja...
Det tænkte jeg nok.
-Far bad mig give dem til dig. -Nej, nej.
Vær nu ikke dum. Han ved, du har brug for dem. Tag dem.
-Far har ikke råd til det her. -Han må have sparet i hemmelighed.
Men sig det ikke til mor, vel? Hun ville blive sur.
Jeg vil heller ikke have, at du skal leve af nudler og sådan noget. Okay?
-Hvordan vidste du, at jeg fik nudler? -Fordi du lugter som Mi Goreng.
-Far er faktisk holdt op med at drikke. -Mener du det?
Lægen sagde stop, du ved. Det var vel sådan, han sparede pengene.
Hold da op.
-Hvordan går det for dig? -Med at spare penge? Ja, det går godt.
Solgte min fjerde investeringsejendom sidste weekend. Aktierne klarer sig fint.
-Jeg svømmer i penge nu. -Nej, din skide idiot. Det andet.
-Ja, jeg er stadig stoffri. -Er det sandt? Det er utroligt.
-Hvor længe er der gået nu? -Det er næsten et år nu.
Godt for dig.
Er det blevet nemmere?
Ja, på en måde, du ved.
En af mine terapeuter sagde, at det er som et sultent uhyre inde i en.
Det er lidt underligt, men altså...
Når man holder op med at fodre det, går det helt amok.
Det begynder at flå i ens indre for at straffe en.
Og det skriger: "Fodr mig!"
Så bliver det svagere og svagere.
Jo længere det sulter, jo...
Sikket sygt billede.
Det er ret skørt, synes jeg. Mit uhyre er ved at blive svagt nu, så...
Du...
Jeg ved, det er noget lort for dig lige nu. Okay?
Men du er ikke langt fra at finde dig selv.
Men for dig er uhyrerne på ydersiden.
Ja, måske.
Hvad så?
Det uhyrehalløj ville blive til en fed film.
Ja, for fanden.
-En smøg? -Nej, du burde stoppe.
Fuck dig.
Et spørgsmål.
Er Spence stadig forelsket i mig?
Sandsynligvis.
Det tænkte jeg nok.
Tak, fordi I kom. Tak, fordi I kom.
Du er den eneste, der rent faktisk lægger deres affald i skraldespanden.
-Hej med dig. Mener du det? -Ja, folk er ulækre.
Ja, det kan jeg ikke sige nej til.
Men jeg ved i det mindste, at du er en af de gode fyre. Du reddede katten.
-Undskyld, et manusforfatterudtryk. -Er du manuskriptforfatter?
-Kan du ikke se det? -Jo, selvfølgelig.
Jeg er en klassisk uddannet pianist,
så selvfølgelig spiller jeg keyboard i et 80'er-coverband.
-Endnu mere ynkeligt end mig. -Ja. Jeg hader 80'er-popmusik.
Hvad skete der med din ven forleden?
Danny, ja. Han har haft det svært på det seneste.
Det er hovedsageligt hans egen skyld.
-Han virker som en flink fyr. -Han plejede at være fin nok.
Vi var venner, da vi var yngre,
men de sidste par år har været hårde for ham.
Kæresten forlod ham. Han droppede ud af universitetet og mistede sit job.
Vi prøver at holde ham på benene, men han begyndte at se Jordan Peterson.
Ja, og den anden fyr, den lille med den knirkende stemme.
-Shapiro. -Ja, ham.
Så nu er han ved at blive et skide nul.
-Adrk. -Ja, men altså...
Mit navn er Kriss, forresten.
Jeg hedder Sophie, men mine venner kalder mig Sophie.
Okay, så kalder jeg dig Sophie, indtil jeg lærer dig bedre at kende.
Lære mig bedre at kende? Det er lidt overmodigt.
Ja, ja.
Okay, jeg er nødt til at samle op efter alle andre end dig.
Selvfølgelig.
Måske ses vi engang.
Vi går på Polyester Bar hver torsdag til happy hour mellem 18 og 19.
Hvis du måske vil kalde mig Sophie.
Hvem ved? Måske ses vi der.
Fedt.
Tag i øvrigt ikke din ven med.
Det gør jeg ikke. Jeg lover.
Det er lidt ondt altid at spise usundt snask foran mig.
Det er ikke usundt. Se, der er salat i.
For pokker...
-Så hvad dagdrømmer du om? -Ikke noget.
-Sikkert. -Hvad så?
Ringede du til Zen Ciao, eller hvad han nu hed?
Ja.
Nej, du gjorde ej. Hvorfor ikke?
-Hvad er meningen? -Meningen?
Meningen er, at han er producer og måske har nogle penge.
Du levede af Mi Goreng i en måned for at betale for din sidste film.
-Jeg kan godt lide Mi Goreng! -Sophie!
Jeg ringer til ham, men det fører jo ikke til noget.
-Måske. Man ved aldrig. -Jeg ved det jo!
Sophie altså, din kynisme er som en rustning...
-...af fucking tyggegummi. -Hvad?
Du tager den på for at beskytte dig selv mod verden,
og så kan du ikke tage den af, fordi den er for hård og klistret.
Hvor ulækkert.
Spencer, om fem minutter skal jeg faktisk fjerne tyggegummi
fra foyerens tæpper. Det er mit virkelige liv.
Det er det, der er min skæbne, ikke et kæmpestort gennembrud.
Han viser sig bare at være endnu en slimet fusker.
Og skån mig venligst for dine modbydelige madmetaforer.
-Undskyld. Jeg har været i dårligt humør. -Det er i orden.
En dag vil du sætte pris på mine modbydelige madmetaforer.
Du skal bare lade være med at holde dig tilbage. Du skal tage en chance.
Selvfølgelig er du ingen Ed Wood, men du er god.
Bedre end de fleste.
Du skal bare komme derud, skabe dig et navn.
Jeg er elendig til det. Jeg er dårlig til at fedte.
Men hvis nogen har set dine ting og kan lide det, behøver du ikke at fedte.
Bare tag det roligt. Dine ting er coole, fordi du er coole.
Okay, det var lidt vammelt, men du ved, hvad jeg mener.
-Okay, jeg ringer til ham. -Godt, for ellers gør jeg det.
Du kan lige vove!
-Det burde ikke smage af Cheetos, vel? -Nej.
Det er en ret deprimerende happy hour. Hvor er folk henne?
-De holder nok lav profil. -Hvad så?
-Har du ikke set nyhederne? -Jeg har været på settet hele ugen.
Der har været mange trusler på det seneste.
Med de nye love og den igangværende demonstration
drøner hver eneste skinhead og incel rundt i byen med en lille stådreng.
Jeg ville tage en taxa hjem i aften, hvis jeg var jer to.
Ingen af jer har hørt fra Crystal, vel?
-Nej, ikke mig. -Nej.
Jeg ved ikke rigtig. Hun tager ikke telefonen
og er ikke mødt på arbejde, så chefen er sur.
Hun mister tjansen, hvis hun ikke dukker op snart.
-Hun holder måske også lav profil. -Nej, hun ville ringe.
Normalt kan jeg næsten ikke få hende til at stoppe med at tale i telefon.
-Jeg håber, hun har det godt. -Også mig.
Vidste I, at hun lider af depression?
Det er ret slemt. Hun plejede at forsvinde i dagevis,
så det er mest sandsynligt, at hun bare er taget væk et sted.
Men ja...
-Ikke et eneste ord. -Shit.
-Er du okay? -Nej.
Der er noget.
Gud, jeg er ikke i humør til den slags lort i aften.
Kriss!
Skrid med jer, I svin.
-Fuck, fuck! -Hvad helvede?
Det er i orden. De er væk.
Hold da op, vi er i en film! Du ved, den med pigen.
Hvad fanden fabler du om?
-Hvem var de? Hvad ville de? -Det ved jeg ikke. De fulgte efter mig.
Danny tager til et møde. Jeg ser ham ikke hele ugen,
og så fulgte de efter mig. Du vidste det!
Ja. Nej. Jeg ved det ikke. Jeg har haft en mærkelig følelse hele ugen,
som om jeg væmmes ved nogle. Sådan har det været siden jordskælvet.
-Åh gud, vi er virkelig med i filmen! -Hvilken film?
-Hvornår så du det? -Et par dage senere.
Hvis jeg venter på dig, ser jeg aldrig noget.
SKRÆKKEN NEDEFRA
Dette er en sand historie.
Det skete, og det vil ske igen.
Jeg hedder Betty, og jeg har lige dræbt min nabo.
Men det var ikke rigtig ham. Det er en lang historie.
Det hele startede, da han forsvandt, en uge før jeg dræbte ham.
Ikke ham, det.
Den dag jordskælvet ramte. I Vertown i 1990.
De var skræmte af jordskælvet, og lod ham ligge forslået og sikkert døende.
Da han gik i skole et par dage efter, var han anderledes.
Ingen vidste det undtagen mig.
Selvfølgelig bemærkede de, at han var hårdere, sejere og mere selvsikker,
men de mærkede ikke, hvad jeg mærkede.
De troede, han havde mandet sig op, fordi han havde fået tæv.
Men jeg vidste det.
Noget indeni havde ædt alt det op, der var ham,
og gik rundt i hans hud og gav sig ud for at være ham.
Da andre unge begyndte at forandre sig,
de usikre børn, selv nogle af mobberne,
vidste man, at de var bange for deres fulde fædre.
Jeg følte det.
Tænk, at jeg ville være så taknemmelig for så meget eksponering i en film.
Ja.
Jeg sagde det. Det var ligesom det, vi så i aften, men uden sokkedukkerne.
Ja, jeg går ud fra, at instruktøren, Betty Palmer,
lavede den for at forsøge at advare folk.
Men hvordan kan en elendig film advare folk om noget?
Ingen ville tro, hvad du sagde.
-Folk elsker B-film. -Ja. Jeg ville have gjort sådan.
Pludselig gik det op for mig, hvor svage de faktisk var.
Ja, de ser skræmmende ud og virker sådan.
Men hvad er jeg egentlig bange for? En forbandet orm?
Jeg var ikke bange længere.
Jeg ville bekæmpe dem. Jeg ville gøre det, før de kom ud,
før de spredte sig til andre byer, til storbyer.
Tid til at dræbe ormene.
Som jeg sagde før, dette er en sand historie.
Jeg forventer ikke, at du tror på den. Jeg ved ikke engang, hvem filmen er til.
Men når den eller dem, som det er beregnet til, ser den,
vil de vide, at det er sandt.
De vil vide, at kun vi kan mærke dem.
Og de lærer, hvad der skal gøres, inden det er for sent.
-Vi må sende den til Storm og Kriss. -Også Kriss?
-Ja, han er også med i det lort nu. -Selvfølgelig.
-Hvad så? -Det var ikke noget.
Inden vi starter aftenens film, vil jeg spørge dig om noget:
Hvad gør én til et uhyre?
Var dr. Frankensteins skabning et uhyre i det øjeblik, han blev bragt til live,
liggende på den kolde laboratoriebriks?
Eller blev han et uhyre, efter at hans skaber forlod ham?
Overlod ham til at klare sig selv i en verden, der er fjendtlig
mod alt, hvad der anses for anderledes og usædvanligt...
Helt alene i en verden, der kunne beskrives
som uhyrlig.
En ny hændelse med vores maskerede hævnere.
De beskyttede to lokale teenagere mod at blive angrebet.
Politiet har udtalt, at rygter om flere tilfælde af hadforbrydelser
overdrives og bad igen de maskerede fremmede
holde op med at tage loven i egen hånd og melde sig.
Jeg har en bedre idé.
Betal dem. De gør mere, end I idioter nogensinde har gjort for at beskytte os.
Den næste sang er til jer, maskerede troldebekæmpere. Bare klø på!
Hej Sophie!
Hej far.
Hej, jeg var lige i området.
-Jeg ville bare sige hej. -Hej.
-Du skal på arbejde, ikke? -Ja.
-Hvordan går det? -Ja, det går godt.
Godt. Det er rigtig godt.
Far, tak. For du ved nok.
Ja, det var så lidt. Jeg håber bare det hjælper.
Det gør det virkelig.
Ja.
Hvorom alting er... Jeg ville bare lige se til dig.
Men ikke kun det.
Det hele er lidt mærkeligt for tiden og...
Du ved for folk. LG...
-Ja, du ved det. -Jeg har det fint. Jeg skal nok klare mig.
Ja, jeg mener ikke, at du gør noget for at...
Det er bare... Hør her.
Folk forsvinder lige nu og for at være ærlig,
så forstår vi nede på stationen slet ikke, hvad der sker.
Du hørte ikke det her fra mig,
men vores hænder er bundet på ryggen, så vi kan ikke...
-Hvad mener du med det? -Jeg vil bare have, at du er i sikkerhed.
Okay?
Det er nok en god idé ikke at gå på den der bar i et stykke tid.
Ja, ja. Naturligvis.
Godt.
Vil du have et lift til arbejde?
Ja, det ville være fedt. Tak. Smukt.
Før jeg opdagede, at det var far, troede jeg, strømerne var efter os.
Shit altså.
Hvor længe kan vi fortsætte, før de finder ud af, hvem vi er?
Det ved jeg ikke.
Er det bare mig, eller virker det normale liv enormt mærkeligt nu?
Ja, for fanden. Det føles som en slags...
Tomhed?
Måske.
Fuck, Spence. Er det vores nye normal?
Vi tror alle, at vi kender et undertrykkende regime, når vi ser et.
Soldater, der marcherer, diktatorer, der hilser,
koncentrationslejre.
Men som aftenens film vil vise,
er der midler og metoder til at kontrollere undertrykkelse,
som de fleste af os aldrig lægger mærke til.
Måske fordi det ikke påvirker os.
Men hvem refererer "os" egentlig til?
Hvordan ved vi, om vi er dem eller de andre?
Vores helt i aften er en outsider, et rumvæsen.
Et mærkeligt væsen fortabt i det, som vi tror er den normale verden.
Eller er hun?
Hvad hvis den fremmede faktisk ikke er den fremmede?
Tænk, hvis den verden, vi ser som normal,
ikke er, som den lader til at være?
Hvad hvis det accepterede normale er det sære?
Måske, bare måske,
har galningene overtaget anstalten.
-VENTER DU STADIG? -JA.
-SERIØST? DEN NAR. -HUL I DET. LIGEGLAD.
Sophie! Hej!
Dejligt at møde dig!
Undskyld forsinkelsen. Jeg talte med George Millers folk.
De overvejer at optage den nye Mad Max-film i Oz!
Jeg forsøger at smøre gearene lidt.
-Er du okay? -Ja, jeg dyrker parkour.
Parkour, cool.
Ja, jeg er ikke særlig god til det.
Hvad blev der af mine manerer?
-Jeg hedder Zen. -Hej Zen. Er dine forældre buddhister?
-Nej. Hvorfor? -Jeg undrede mig bare.
Så...
-Jeg vil bestille. Vil du have en til? -Jeg klarer mig, tak.
Hej!
Hej! Ja, jeg vil gerne have en dobbelt koffeinfri sojalatte.
Tak.
Tak, fordi du ville mødes.
Jeg ved, alle bruger videoopkald og e-mail nu om dage,
men jeg vil have fingrene i dejen.
Jeg møder helst folk ansigt til ansigt, mærker, hvem de er,
får et kig ind i deres sjæl, så at sige.
Der er virkelig ingen erstatning for at mødes personligt.
Især i vores branche, hvor vi skal arbejde sammen og kunne enes
som mennesker, du ved.
Ikke som hjernedøde arbejdsmyrer.
-Du ved. -Ja, så absolut.
Jeg så din kortfilm. Jeg elskede den! Alle tiders.
Rå, morsom.
-Som en Jake Waters-film. -Ja... John Waters?
Ja! Virkelig. Masser af potentiale. Alle tiders.
Jeg står for et arrangement for lokale indiefilmskabere,
LGBTQ+-filmskabere.
Det er en mulighed for at vise nye talenter frem.
-Godt. Det lyder fint. -Der vil være en fremvisning.
Taler. Og så er det her, indsamlingen starter.
Der har vi muligheden...
Sophie? Er alt i orden?
Finansieringskilder. Ja.
-Jeg er med. Bestemt. -Ja. Herligt.
Jeg er frygtelig ked af det. Jeg har en aftale.
Undskyld. Farvel!
Helt i orden! Jeg sender dig ansøgningsoplysningerne.
Det bliver fantastisk!
Følelsen var overvældende, som om der var noget stort derinde.
I filmen er det ormene, der sidder fast i hullet, der lægger æg.
Ulækkert.
Det er det sted, vi leder efter. Hvad skal vi gøre?
-Vi må stoppe det. -Men hvordan? Hvor mange er der?
Ikke mange. Jeg ved det ikke, men de er helt klart flere end os.
Vi kunne brænde hele den forbandede bygning ned.
Det kunne vel fungere.
Vi har brudt alle love i de sidste par uger, så brandstiftelse er ingenting.
Jeg satte ild til en af bygningerne tidligere. Hele taget faldt bare sammen.
Hvad?
Jeg var 15.
-Det var et uheld. Jeg gjorde ikke... -Hvad er der med teenagedrenge og ild?
Rent hypotetisk, hvor ville vi overhovedet finde brændstof?
Min far ejer en tankstation.
-Okay, hvordan gør vi det? -Hvordan brændte du bygningen ned?
Vi var inde i den. Hvordan kommer vi ind?
-Hvorfor sparker vi ikke bare døren ind? -Den ser altså ret robust ud.
Vi kunne bare banke på.
Vi banker bare på, og når de åbner,
spørger vi dem, om de vil tale om Jesus, vor herre og frelser.
Det kan du ikke mene.
Hej, kan du afsætte et øjeblik til at tale om Jesus, vor herre og frelser?
-Hvad er det? -Den forbandede lugt. Hold da op...
Hold da kæft.
Det er dem. De forsvundne personer.
-Det er dem, vi ikke kunne redde. -Du godeste.
Crystal?
Svin.
-Fuck, hvor blev Adam af? -Jeg ved det ikke.
-Vi henter ham senere. -Okay.
Det er i ham. Æggelæggeren er i ham! Jeg kan mærke det.
Hvad fanden? Hvad laver du?
-Jeg giver op. -Hvad?
-Det alt sammen, for fanden! -Nej, det kan du ikke.
-Fuck dig! Hvorfor ikke? -Fordi du ikke får lov!
For jeg kan ikke selv finde Adam. Jeg mærker dem ikke som dig.
Hvad er pointen? Selvom vi finder Adam, vil der være andre.
Der vil ske endnu et jordskælv, og de vil dukke op igen.
Der er intet, vi kan gøre for at forhindre, at det sker igen.
Det behøver vi ikke at bekymre os om nu. Vi bekæmper det nu.
Ligesom Betty gjorde.
Betty er død!
Ormene fik hende til sidst.
-Nej, hun slog dem. -Nej, de slog hende.
De trængte ind i hendes hoved og blev der.
Det er, hvad de gør. Det er den virkelige rædsel.
De behøver ikke engang at eksistere for at være virkelige.
Det er ikke sandt.
Se derude. Se det her.
De vinder, selv når de taber.
Betty vidste det. Derfor tog hun sit eget liv.
Hun vidste, hun ikke var stærk nok. Hun vidste, det var håbløst.
-Jeg er heller ikke stærk nok. -Nej, du er den stærkeste, jeg kender.
Op i røven med de nazisvin og alt det andet!
Vi kan ikke bekæmpe dem alle på en nat, men vi kan bekæmpe det her!
Lige netop det her! Det er godt nok for mig.
Du har evnen til at mærke ormene.
Det gør dig speciel. Det kan række ud over ormene.
Fuck, hvem ved, hvad du ellers kan redde folk fra af lort?
Du ved, når nogen ikke er sig selv.
Hvad er meningen, når jeg ikke engang ved, hvem jeg er?
Nej, det er noget ævl. Du ved, hvem du er.
Lad dem ikke komme ind i dit hoved. De vinder, når du tvivler på dig selv.
-Så vinder de vel. -Nej!
Hvad er meningen med at vide, hvem jeg er, når jeg ikke kan være den, jeg er?
Jeg får aldrig råd til en operation,
selv om jeg ville have den! Jeg har knap nok råd til hormoner.
Med det fascistiske svin ved magten bliver det kun sværere!
Sophie...
Selv om vi smadrer dem alle, mister vi stadig lejligheden.
Jeg bliver nødt til at flytte hjem igen.
Fordomsfulde vil stemme på fordomsfulde. Intet vil ændre sig
og blive bedre, og smerten vil aldrig forsvinde.
Og nu...
...finder jeg én, der elsker mig, som jeg er, og ikke for hvad jeg er,
som så bare forsvinder.
Det er noget ævl. Okay?
Jeg elsker dig, som du er.
Og din bror elsker dig, og din far elsker dig på sin egen måde.
Vi skal nok finde ud af det her.
Fuck det alt sammen. Vi klarer os altid. Du behøver ikke at flytte hjem.
Hvis vi skal besætte et forladt hus, så gør vi det, for vi er punkrockere.
Jeg har knust kranier og kvalt en ældgammel, ond parasit.
Jeg er sgu ikke bange for huslejen, okay?
Betty var også helt alene. Glem ikke, at du ikke er det.
Vi har hinanden og Storm.
Hvordan fanden skal vi finde Adam? Han må have forladt byen nu,
lagt æg i Sydney eller Melbourne, og så er vi virkelig på røven.
Jeg ved det ikke, men vi må prøve, for hvis vi ikke gør det, så...
Så giver vi bare problemet videre til en anden, der må tumle med det.
Fuck.
Jeg er så skide dum.
-Sig ikke sådan. -Se det her.
Forestil dig, at du er en ond ormeparasit, og du er helt alene i verden,
og du har brug for godtroende idioter at lægge æg i. Hvor ville du tage hen?
-Vi skal vist til en demonstration. -Storm vil elske det her.
Jeg elsker det her.
Før du begynder at klaske kranier sammen, skal vi finde det skide kryb.
Først knækker vi nogle fascistiske kranier for at se, hvad der er indeni.
Forhåbentlig undgår vi det.
-Føler du noget i de kødhoveder? -Nej, ingenting.
Se dem lige. Tænk, hvis det var os eller for Black Lives Matter?
-Så ville politiet være der. -Ja, ingen overraskelse.
-Okay, jeg tror... -Fuck!
-Er du okay? -Nej, jeg kunne mærke ham. Han er her.
Et eller andet sted. Det er forfærdeligt. Han er vist bange eller desperat.
Det betyder farlig.
Gid mine mystiske kræfter ikke var så vage, så jeg vidste, hvor han var.
Der er han.
Nej, det gør du sgu ikke!
Storm, vær forsigtig!
Storm!
For pokker! Okay, jeg kan redde ham.
For fanden, jeg kan redde dig!
Kom nu, kom nu!
Fuck!
Jeg kan sgu godt redde ham! Nej!
Nej!
-Sophie, vi skal af sted! -Undskyld.
Stands!
Adam?
Adam!
Hele denne tid har du været en af os.
Vi vil... Vi har en engels tålmodighed.
Med tiden vil du elske os.
-Vi... -Hold kæft!
Svin.
Alle tiders. Tak!
Den tager vi igen. Sæt ormen på igen. Lyset svinder!
Er det altid sådan?
Ja, lige så glamourøst som at arbejde på en pub.
Jeg forstår ikke, hvordan I to klarer det.
Det er alt, hvad vi har, tror jeg. Du gør det fantastisk.
Okay alle sammen, vend om. Ind med klappen.
-Kameraet ruller. -47A, skud 69.
Værsgo!
Før du slukker for fjernsynet og gør dig klar til at gå i seng,
så stil dig selv dette spørgsmål:
Hvis det, jeg lige så, virkelig skete,
hvis væsner fra afgrunden nu skulle kravle op
og udnytte vores skrøbelige kroppe og skræmte sind,
hvordan ville du så vide, om personen ved siden af dig lige nu
virkelig er den, du tror, de er?
Og er du den, du virkelig tror, du er?
Godnat, seere. Sov godt.
Og husk: Hold øje med afgrunden.
Hvad fanden er det her? Hvad har jeg gjort? Jeg har ret til...
Hvis du nogensinde prøver at snyde nogen igen, kommer vi efter dig.
Og Zen...
Læg dig aldrig ud med queer filmskabere.
Ciao så længe!
Tekster af: Nicolai Brix www.junefirst.tv