E cineva aici?
Eşti aici?
CRIMA DE LA AMBASADĂ
Traducerea şi adaptarea ELENA VELISARIE
Nimeni altcineva nu a avut acces la locul crimei.
Nimeni altcineva nu avea vreun motiv.
Din păcate, concluziile mele în acest caz sunt extrem de clare.
Acum, ai ceva de spus în apărarea ta?
Şi de aceea nu vii la cină.
Dar, dacă eşti băiat cuminte, te las să mănânci şi celălalt papuc.
Nu sunt multe locuri unde pot merge fără să fiu recunoscută.
Oricum, am citit scenariul şi i-am spus că este mediocru, dar...
Walter, uită-te la bietul copil...
Vrea "Daily Post" fotografii reuşite sau nu?
Cred că adevărul despre Betty Hathaway
este o poveste mult mai captivantă.
Fermecător!
Îmi spui cât e ora?
- E aproape şi jumătate. - Jumătate ce?
Patru.
- Încerci să-mi spui că e 16:30? - Da, 16:30.
Şi de ce n-ai spus aşa? Să ne grăbim!
Walter, e amuzant când îți dai seama că eşti celebru.
Acum eşti un om obişnuit, capabil să mergi oriunde vrei,
iar în clipa următoare eşti celebru şi nu mai poți merge nicăieri
fără să fii oprit de oameni care îți cer ceva.
- Dră Hathaway! - Robert, dragule...
Ce după-amiază rodnică!
Am nevoie de o valiză nouă doar ca să duc toate astea acasă.
- "Bizarul" acela e o comoară. - Bazar, nu bizar.
- Da, aşa am spus şi eu. - Dră Sharawi...
Domnul Cunningham continuă să surprindă
inima vibrantă a oraşului Cairo...
Există frumusețe oriunde aş privi.
- Walter, mă faci să roşesc. - Vă rog, luați loc.
Meghan nu e cu voi?
S-a retras cam după a treia tarabă.
Dar ne-a asigurat că va fi cu noi la ora 17.
Va seca Nilul înainte ca fiica mea să sosească aşa cum a promis.
Şi totuşi, tată, iată-mă!
Nilul este în siguranță încă o zi.
Să sperăm că va rezista până la sfârşitul săptămânii.
Robert, aşteptăm o a şasea persoană?
Într-adevăr. Ni se va alătura un oaspete special.
- Nu unul care să mă eclipseze, sper. - O cunoşti, Walter.
A apărut în publicațiile din întreaga Mare Britanie
când a rezolvat cazul uciderii lui Lewis Findley.
- Miranda Green va lua masa cu noi? - Unica şi inegalabila.
Doamnelor şi domnilor, v-o prezint pe dra Miranda Green.
Bună seara, domnule ambasador! Doamnelor şi domnilor...
- Ea este fiica mea Meghan. - Încântată!
- Dra Betty Hathaway. - Vedeta din "Canarul albastru".
Ce interesant! L-am văzut luna trecută.
Bun! Poate să rămână.
Dl Walter Cunningham, de la "Daily Post",
venit pentru a relata isprăvile drei Hathaway în Cairo.
- Vă cunosc munca. - Şi eu, pe a dv., dră Green.
Şi Leila Sharawi, traducătoarea mea.
Mulțumesc, domnule ambasador.
Trebuie să recunosc că sunt puțin intimidată
să iau masa într-o companie atât de respectabilă.
Nu mai intimidată decât ultima dată
când ai fost invitată să iei masa cu nişte necunoscuți.
Uite cât ți-a priit! Celebritate, glorie...
Crimă. A murit un om, domnule ambasador.
- Te rog, spune-mi Robert. - Vă cer scuze.
Răposata mea mamă a fost singura
care a putut tolera simțul bolnav al umorului tatălui meu.
Singurul criminal aici este şaorma, dragă.
- Ce vă aduce la Cairo, dră Green? - Miranda. Vă rog.
Aşa cum a spus Robert, am avut o experiență interesantă acasă,
urmată de multă atenție.
Aveam o mică florărie, aşa că eram foarte uşor de găsit,
mai ales de către presă.
- Nişte şacali, toți. - Nu suntem toți răi.
Doamne...
- N-am vrut să vă ofensez. - Nicio supărare.
Te rog, continuă.
M-am gândit că ar fi bine să încep un nou capitol al vieții mele.
Aşa că am vândut florăria şi mi-am zis:
De ce să nu vin să văd piramidele?
Singură? Ce aventură!
Să nu-ți vină vreo idee!
Nu sunt chiar singură.
Îl am pe Blunder, câinele meu, cu mine.
Să cerem una de la mine.
Ambasadorul ar dori o sticlă de vin din propria rezervă.
Bine că e Leila aici!
Ați crede că aş fi învățat câteva cuvinte, dar nici pomeneală!
Anul trecut, la Oscaruri, am fost jefuită. Adică...
I-am spus agentului meu: "Lasă, mai e şi anul viitor."
- Îmi permiți? - Bineînțeles.
Miranda, trebuie să te întreb...
Insula Abbott. Lăsând neplăcerile deoparte, cum ai rezolvat-o?
Am fost întotdeauna un copil curios
şi am citit toate romanele polițiste pe care am putut să pun mâna.
Am avut mereu ceea ce mama numea "memorie absolută".
Minunat!
De fapt, cred că o considera un blestem.
Nimănui nu-i plac cei care le ştiu pe toate.
Aşadar, ții minte tot ce vezi?
Ce văd, aud, citesc, scriu... Da.
Aş vrea să văd asta, dacă ne faci pe plac.
Walter, ce pui la cale?
Miranda, te rog să te uiți la aceste fotografii
şi să-mi spui când le-ai memorat.
Walter, mi-ai spus că o vei arde pe aceea.
Ai reuşit să fotografiez bazarul. Mă bucur.
Grădinile ambasadei. Dandy le-a îngrijit cu înverşunare.
Într-adevăr, îți împuie capul dacă te apropii măcar de hibiscusul lui.
Nu că aş şti ce insulte rosteşte! Leila îmi spune după aceea.
Bine, gata.
În prima fotografie,
ce purta în picioare bărbatul din dreapta?
Întrebare-capcană. Era desculț.
Dar bărbatul din stânga purta sandale.
Următoarea.
Ce era la reducere în al treilea magazin din stânga,
pe rândul din spate?
Pipe de narghilea şi tutun.
În stânga se vindeau condimente, iar în dreapta magazinului, baticuri.
Cine apare în ultima fotografie
şi stă cu noi chiar la această masă?
Walter, în fotografia aceea este doar grădina.
În fundalul fotografiei, în dreapta,
se vede un picior care iese din cadru,
iar acel picior îi aparține drei Betty Hathaway.
- Walter, fii cuviincios! - De unde ştii că e Betty?
Piciorul ei abia se vede, dar, dacă nu mă înşel,
poartă aceeaşi încălțăminte chiar acum.
Bravo!
Ştiți, m-am întâlnit cu Hitchcock
pentru rolul principal din noul său film, "39 de trepte".
Nu mi-a verificat deloc mărimea pantofului.
Însă mărimea cupei sutienului...
Dar nu te-ai întâlnit cu Hitchcock pentru "39 de trepte".
Poftim?
Am citit un interviu săptămâna trecută.
Hitchcock a vrut-o doar pe Madeline Carroll
în rolul principal, aşa că nu s-ar fi întâlnit cu tine pentru asta.
Mă faci mincinoasă, Green?
Sunt sigur că Miranda nu a vrut să jignească pe nimeni.
Şi totuşi a făcut-o.
Nu am ştiut niciodată ce să nu spun în situații sociale.
Întotdeauna am spus lucrurile aşa cum le văd, fără să mă gândesc.
Cred că de aceea sunt mai fericită în compania câinelui meu, Blunder.
Câinele tău?
Ştiu că sună caraghios,
dar în el văd doar un tovarăş loial, cu intenții clare.
Oamenii sunt foarte complicați.
Îmi pare foarte rău, Betty,
dar, sincer, putea fi oricare dintre voi.
Norocoasa de mine... am tras bățul scurt de data asta.
- Sper că nu vă întrerup. - Dumnezeule, întrerupe-ne!
- E totul în ordine? - Acum, da, mulțumită ție.
Ştiu că e târziu, dar am vrut să vă transmit aceste mesaje.
Unul pentru dl Cunningham şi unul pentru dv.
Ar fi putut să aştepte până dimineață.
Mulțumesc, dră Hand.
Încă una de la David. O citesc şi îi răspund direct.
Desigur. Plec acasă. Noapte bună tuturor!
Scrie aici că tot vinul este din partea casei
datorită faptului că avem o vedetă de cinema printre noi.
Minunat!
Mulțumesc din nou pentru cină, domnule ambasador!
M-am simțit foarte bine.
Plăcerea este de partea noastră, dră Green.
Bună seara, Samir! Ceva de raportat?
Nu, domnule ambasador. E o noapte liniştită la ambasadă.
Trebuie să trec prin birou.
Şi eu am o treabă de rezolvat înainte să mă retrag la culcare.
- Ticăloşii n-au odihnă. - Nicio grabă din partea mea.
Mi-a plăcut puțin prea mult vinul acela gratuit.
Mai aveți nevoie de ceva în această seară, dnă Murray?
Nu, mulțumesc, Samir. Poți să pleci acasă.
Ți-am povestit vreodată despre vremea...
... când Laurel şi Hardy mă hărțuiau pentru un rol în "Supa de rață"?
Asta da, poveste! Doamne...
Trebuia să fac un film cu Clark Gable despre o caracatiță cântătoare.
- Mamoud, Doamne sfinte! - Domnule ambasador!
Bună treabă, să mor de mâna şefului securității mele...
- Scuzele mele, domnule! - Nu s-a întâmplat nimic.
Leila se întoarce dintr-o vizită la un oaspete la hotelul ei.
Poate eşti amabil să o aştepți.
Bine, o să am grijă ca dra Sharawi să se întoarcă în siguranță,
apoi o să asigur incinta pentru noapte.
Foarte bine. O să citesc puțin, apoi o să-mi torn un pahar.
Da, înțeleg.
Pot să fac asta.
Bine. Pe curând!
Cheamă-l pe Mamoud!
Doamne...
Să nu îndrăzneşti!
Meghan, dragostea mea, întoarce-te în camera ta.
Încuie uşa. Nu pleca.
Ai auzit? Şi du-te singură.
Ce-i cu agitația asta?
Dumnezeule...
- Domnule ambasador, sunteți rănit? - Nu este sângele meu.
Toată lumea să iasă din încăpere! Acum!
- Ar trebui să chemăm poliția. - Fără poliție!
De ce nu? Trebuie să facem ceva.
Dră Green, ambasadorul este în salon.
Şi ceilalți rezidenți şi personalul?
Toată lumea este în salon. Veți vedea.
- Dumneata eşti... - Samir. Mă ocup de ambasadă.
Îngrijitorul.
- Dumneata ai găsit cadavrul? - Nu, eu...
Samir nu era în ambasadă când am descoperit-o pe dra Hand.
Mulțumesc, Samir.
Îi conduc eu pe dra Green şi pe tovarăşul său la ambasador.
Pe-aici!
- Nu cred că am fost prezentați. - Nu, nu am fost.
A sosit dra Green, domnule ambasador.
Dră Green, slavă Domnului!
Ştiu că e târziu, dar fiica mea a insistat.
Nicio problemă, dar de ce m-ați chemat pe mine? Unde sunt autoritățile?
Nu avem nevoie de poliție. Şi cu siguranță, nici de dumneata.
Iertați-l pe Mamoud, dră Green.
E şeful securității, nu al ospitalității.
Văd.
Două sunt motivele pentru care poliția nu ne poate ajuta.
Unu, ambasada este teritoriu suveran britanic
şi e datoria noastră să investigăm orice infracțiune comisă aici, intern.
Şi, în al doilea rând, britanicii nu-şi permit un scandal la Cairo,
având în vedere că tensiunile din regiune sunt aşa cum sunt.
Avem noroc că sunteți aici.
- Domnule ambasador, sunt capabil... - Mamoud, s-a decis.
O să fac tot ce pot.
Presupun că trupul nu a fost mutat şi nici locul nu a fost deranjat.
Aici vă cer scuze.
Am fost tulburat când am găsit-o şi am atins cadavrul.
Este o ea?
Maggie Hand. Ați cunoscut-o mai devreme.
Îmi pare nespus de rău.
Mai întâi va trebui să văd locul crimei.
Aşteptați aici, în salon. Mă întorc să vă iau declarațiile.
Dle Shoukry, vă rog, duceți-mă la locul crimei.
Nu-mi da mie ordine de parcă aş fi câinele tău!
Atunci, nu te mai purta ca un câine.
Dle Shoukry, grimasele dumitale nu ajută pe nimeni.
Problema este că autoritatea dumitale este pusă la îndoială
sau pur şi simplu că sunt femeie?
Ambele, dar în principal pentru că sunteți amatoare.
Ținând cont că sunteți şeful securității
şi că a avut loc o crimă sub supravegherea dv.,
s-ar putea să ne asemănăm mai mult decât credeți.
Iertați-mă. Acum, niciunul dintre noi nu ajută.
Aşteptați aici, vă rog.
Ce faceți?
Un miros. Miere cu ienupăr.
Ce scrie?
Cred că o să țin asta pentru mine deocamdată.
Încă nu ştiu în cine să am încredere.
Nu am făcut-o eu, dacă asta credeți.
Am percheziționat fiecare cameră din această ambasadă.
- Arma mea e singura de aici. - Bine, am văzut suficient.
- Ați rezolvat misterul? - E cam prematur pentru asta.
Dar am studiat scena şi ştiu de unde să încep investigația.
De unde?
Am câteva întrebări pentru voi toți în seara asta,
înainte să înceapă adevărata muncă, mâine-dimineață.
Dar, mai întâi, unde erați când ați auzit împuşcătura?
- Nu am auzit nicio împuşcătură. - Nici eu.
Se pare că niciunul nu a auzit.
Asta înseamnă că pot exclude pistolul dlui Shoukry ca armă a crimei.
Cum aşa?
Are un revolver de calibrul 32, cunoscut pentru zgomotul făcut.
Şi, mai important,
un glonț de 9 mm a ucis-o pe dra Hand,
tras dintr-o armă care nu e de găsit.
A doua întrebare este pentru dumneata, dle Shoukry.
Am văzut că porțile au trebuit descuiate când am ajuns.
Întreaga ambasadă este securizată în fiecare noapte?
Da, nu se poate intra sau ieşi după ce închidem totul pentru noapte.
Siguranța ambasadorului şi a oaspeților săi
este prioritatea noastră.
Pare strict, dar în ultima vreme
a existat o creştere a sentimentelor antibritanice.
Nu poți fi prea precaut.
Cine era în clădire după închidere?
- Toată lumea de aici. - Înțeleg.
Stai... Ce e?
A fost comisă o crimă,
iar criminalul se află în această încăpere.
Chiar crezi că unul dintre noi a decis să ucidă o secretară?
Maggie. Numele ei este... a fost Maggie.
Un gest frumos. Dar era clar că nu aveai nicio afecțiune pentru ea.
Ba o plăceam!
Bine, nu o plăceam, dar nu o voiam moartă.
Tatăl tău şi Maggie erau foarte apropiați.
Tovărăşia lor a fost dureroasă pentru tine, după moartea mamei tale.
Tu o aveai pe Maggie să te susțină.
Şi eu aveam nevoie de susținere.
Meghan, îmi pare rău.
Ideea pe care încerc să o transmit
este că nu pot exclude pe niciunul dintre voi ca fiind criminalul.
De aceea, o să vreau să rămâneți în ambasadă
până când îmi termin investigația.
Nu ne poți ține aici, scumpo.
Nu, nu pot.
Dar el poate.
De unde ştii că n-a ucis-o el?
Sunt destul de sigură că n-a ucis-o el.
Destul de sigură?
Şi acum trebuie să vă întreb ceva destul de neplăcut.
Tu eşti extrem de neplăcută.
Trebuie să-mi arătați unde vă aflați cu exactitate
când a fost dată alarma.
Citeam, când am auzit zgomote aici.
Camera mea e la capătul holului.
Am venit să văd ce se întâmplă
şi am văzut-o.
Am alergat disperat spre ea, sperând că nu era adevărat.
Am luat-o în brațe, încă era caldă.
În clipa următoare, Meghan țipa.
Mă scuzați, domnule ambasador, ați spus că ați ținut-o în brațe.
Da, aşa este.
Probabil, v-ați schimbat hainele înainte să sosesc.
Nu e nicio picătură de sânge pe dv.
- Doar nu vă aşteptați să umblu... - Era o simplă observație.
Dar aş vrea să văd hainele acelea.
Da, desigur. Mamoud, te rog. Sunt pe patul meu.
Meghan, l-ai văzut pe tatăl tău din prag, aşa cum a explicat.
- De pe hol. - Poftim?
L-am văzut de pe hol, dar, da, aşa cum a explicat.
Ce te-a adus pe hol? Nu se auzise nicio împuşcătură.
Da.
Mă întorceam de la parter.
Încă eram cam supărată de la cină
şi mă plimbasem puțin prin grădină.
Uşa biroului era deschisă complet sau era întredeschisă?
Întredeschisă. La jumătate.
- Suficient cât să văd... - Înțeleg.
Voi trei unde erați când ați auzit țipetele?
Eu eram în camera mea,
mă uitam la fotografiile developate mai devreme.
Şi eu eram în camera mea.
- Dormeai? - Da.
Dră Hathaway, tot în pat, dormeai şi tu?
- Eu nu. - Unde erai?
Eram în bucătărie, luam carne pentru mască.
Poftim?
Crezi că e uşor să arăt aşa?
Doamnelor, ajutați-mă puțin.
Cred că în "Arta frumuseții feminine" a Helenei Rubinstein
se sugerează că îți poți păstra tinerețea tenului
dacă dormi cu o mască facială din carne crudă.
Asta explică fascinația lui Blunder pentru tine de mai devreme.
Asta sau magnetismul meu animal.
Meghan, ai văzut-o pe Betty afară din camera ei la un moment dat?
Nu.
Dră Hathaway, ai văzut-o pe Meghan plimbându-se?
Nu.
Există două rute către bucătărie din camera ei.
Una trece pe lângă birou.
Ce vrei să spui, haiosule?
Cunosc toate rutele, dle Shoukry.
Unde erați când ați auzit țipetele?
În camera mea, mă pregăteam să mă culc.
- Să dormiți în post, mai degrabă. - Ajunge!
A fost suficientă vărsare de sânge.
Să continuăm în salon, departe de această scenă oribilă.
Nu vrei să reconstituim drumul fiecăruia spre birou?
Am trecut pe lângă camerele voastre venind încoace.
Cunosc deja destul de bine planul clădirii
şi cât timp îi ia fiecăruia să meargă spre şi dinspre camera sa.
Haideți, oameni buni! Să dezlegăm misterul crimei în salon.
Dle Shoukry, hainele, vă rog.
Înainte să continuăm,
există un indiciu pe care nu l-am împărtăşit cu voi.
Recunoaşteți documentul din care provine bucata asta, dle ambasador?
- Unde ai găsit-o? - Deci da.
E în germană?
Acela este un document confidențial care se afla în seiful meu.
Acesta detaliază activitățile pronaziste care au avut loc în Egipt
de când noul cancelar a preluat puterea.
Nazişti? În Egipt?
Egiptul a devenit un centru. Cairo în special.
Unele elite occidentale şi egiptene din oraş
cred că politica lui Hitler ar putea stabiliza regiunea.
Domnule ambasador, ați spus că asta era încuiată în seiful dv.
- Spuneți-mi, cine ştie cifrul? - Eu şi Maggie.
Cineva trebuie să o spună.
- Ar fi putut fi spioană nazistă? - Să nu îndrăzneşti!
Domnilor, vă rog.
Am tot ce îmi trebuie pentru a începe investigația dimineață.
Ce-ați zice dacă am merge să ne odihnim?
Adică trebuie să stăm aici, cu un criminal printre noi?
Se pare că nu prea avem de ales.
Eu am şi o să rămân.
Dacă se poate.
Desigur.
Avem destule camere.
Papa!
Atunci, aşa facem. Mag...
Leila, ai tu grijă ca dra Green să aibă tot ce-i trebuie?
Da, domnule ambasador.
Ne vedem la micul-dejun. Putem discuta despre asta atunci.
Dle Shoukry, presupun că te vei asigura
că nimeni nu părăseşte ambasada peste noapte.
Eu şi Samir vom face ture.
Şi acum că am examinat locul,
cred că ar fi înțelept să depozităm corpul în altă parte
înainte să răsară soarele,
împreună cu veşmintele pătate ale ambasadorului.
Aşa voi face.
Noapte bună, dle Shoukry! Viețile noastre sunt în mâinile dv.
Habibi, nu ar trebui să umbli singură pe-aici.
Nu după tot ce s-a întâmplat în seara asta.
De ce crezi că sunt aici?
Acum, niciuna dintre noi nu este singură.
Ştii cât de mult muncesc la grădinile astea?
- Sunt nişte flori! - Iar tu eşti idiot!
Măi să fie! Ce-i cu agitația asta?
Cineva i-a călcat în picioare hibiscusul.
Tâmpitule!
Scuze că vă întrerup,
dar ar putea unul dintre voi să aibă puțin grijă de Blunder?
Ce om ciudat!
Iubeşte doar florile şi animalele. Urăşte oamenii.
- Îl înțeleg până la un punct. - Şi pe britanici.
Urăşte britanicii.
- Dar îi place grădina. - Doamne!
Cară-te!
Vedeți? Îşi face prieteni peste tot pe unde merge.
Vreți să vă conduc pe terasă, dră Green?
Văd că ne-am odihnit bine cu toții.
E greu să dormi bine cu un cadavru în putrefacție pe hol.
Dră Hathaway, vă rog.
Nu, voiam să spun doar... Sunt sigură că e bine.
Nu e bine, că doar e moartă, evident, dar...
L-am rugat pe Mamoud să mute cadavrul într-un loc mai potrivit.
Eu şi Samir am mutat cadavrul în morga ambasadei, aseară.
Mă scuzați... Avem o morgă?
E pentru cetățenii britanici care mor în această țară.
Îi ținem aici până când pot fi trimişi înapoi.
Desigur, va trebui să anunțăm familia lui Maggie.
Avea familie? N-a vorbit despre ea.
Are o soră în Dartmouth.
- Ce veşti triste de dat! - Voi trimite personal o telegramă.
Am contactat Londra în această dimineață
pentru a-l informa pe McDonald despre crimă
şi a-l ține la curent cu investigația noastră.
Prim-ministrul?
Au trimis un inspector de la Scotland Yard,
dar, momentan, cazul este al dv.
Suntem cu ochii pe tine, Green.
Nimeni prezent în timpul crimei nu va părăsi ambasada până atunci.
Doar dacă nu rezolv cazul înainte de asta.
Acum, şi prizonieri, nu doar suspecți.
Nu ne permitem un incident diplomatic.
Dacă ucigaşul poate umbla liber, nu mă voi excepta nici eu.
Voi rămâne şi eu aici.
Şi aşa mă săturasem de bazar.
Mamoud, te rog să mă însoțeşti până în camera lui Maggie.
Poate aflăm ceva util acolo.
Tensiunea dintre cei doi...
Am dreptate?
Îşi încuia mereu camera?
Nu.
M-am gândit că e mai bine să nu las pe nimeni să intre înaintea noastră.
- Foarte inteligent, dle Shoukry. - Ştiu.
Se pare că Maggie şi ambasadorul erau într-adevăr foarte apropiați.
Cât timp au lucrat împreună?
Cu siguranță o perioadă înainte de a veni în Egipt.
Lui îi plăcea să spună că Maggie era
cea mai lungă relație pe care a avut-o vreodată.
După soția sa.
Sper că nu cât să audă Meghan.
Camera nu e prea primitoare
pentru cineva care stă aici de mult timp.
Trebuie să-şi fi mutat lucrurile la reşedința ei din afara ambasadei.
Această cameră a fost a ei.
Ocazional, i se cerea să rămână aici.
Şi aseară a fost una dintre aceste ocazii?
Nu cred.
Ce avem aici?
Poate pentru penele de curent.
O reşedință în afara ambasadei, spui?
Ați găsit ceva?
Dl Shoukry m-a informat că Maggie avea o casă în afara ambasadei.
- Aş vrea să o vizitez. - Dacă crezi că e necesar...
În niciun caz! Nimeni nu părăseşte incinta.
O măsură menită să-i țină pe posibilii suspecți aici.
Ar trebui să-l aşteptăm pe inspector.
Doar nu sugerezi că eu am ucis-o pe Maggie Hand,
apoi am apărut instantaneu în hotelul meu,
la timp pentru a primi cererea voastră de a rezolva crima.
Are dreptate, Mamoud. Nu are niciun sens să o ținem aici.
Bine. Atunci, o conduc eu.
Nimeni prezent în timpul crimei nu poate părăsi ambasada, nici tu.
N-ai vrea să se strecoare cineva afară în timp ce tu mă însoțeşti prin oraş.
Ştiți multe,madame Green, dar nu cunoaşteți oraşul Cairo.
- Iar tu nu mă cunoşti pe mine. - Ajunge!
Dra Green va vizita reşedința lui Maggie neînsoțită.
O să-mi rog şoferul să pregătească Rolls-Royce-ul.
Mulțumesc, domnule ambasador,
dar Rolls-Royce-ul ar putea fi puțin cam exagerat.
Doar nu sugerați să conduceți singură!
Am nevoie doar de o adresă şi de un taxi, Shoukry. Fii amabil!
108...
109.
Aici este. Opreşte!
Mă duc acasă. Noapte bună!
Urmăreşte maşina aceea.
Aşteaptă aici, te rog.
Porneşte maşina!
Asta e departe de a fi ideal.
Maggie era nazistă?
- Maşina mea! - Mai bine merg pe jos de-aici.
Tu! Cine era femeia cu care ai vorbit la poartă
şi de ce m-a urmărit prin tot oraşul Cairo?
Fii cu ochii pe el, Blunder.
Unde ai găsit ăsta?
A fost în valiza lui Maggie, care i-a fost luată de acasă
de persoana care m-a urmărit prin tot oraşul.
Ai fost urmărită? De cine?
Ştiam că ar fi trebuit să vă însoțesc.
Totul e bine când se termină cu bine, dle Shoukry.
Cât despre cine, nu ştiu. Dar Dandy s-ar putea să ştie.
Ai grijă să nu părăsească ambasada înainte să vorbesc cu el.
Dandy? Desigur.
În ambasada britanică s-a infiltrat un cetățean german.
Ai idee ce se va întâmpla când va afla Londra?
- Am întrebări mai presante. - Cum ar fi?
De ce persoana care a ucis-o pe Maggie nu s-a dezvăluit,
presupunând că a fost motivată de demascarea ei?
Şi de ce a fost furat documentul care detaliază activitățile naziste?
Dră Green, sunt nedumerit.
Ceea ce mă îngrijorează e că s-ar putea să fii şi tu.
Doamne, aia e...
Avem printre noi un simpatizant nazist.
- Aici, acum. - Poftim? Unul dintre noi?
Cine şi de ce?
Nu ştiu, dar intenționez să aflu chiar azi.
Domnule ambasador, a vorbit Maggie vreodată cu dv. despre politica ei?
Mă întrebi dacă era genul
care să țină literatură nazistă ascunsă într-un compartiment secret?
Nu, dră Green. Niciodată.
A fost patrioată, şi nici nu vreau să aud altceva.
Un compartiment secret?
Ce se petrece?
A discutat vreodată despre asta cu cineva?
Am vorbit o dată despre politica egipteană,
dar mi s-a părut o conversație nevinovată.
Continuă.
Era interesată de noile partide politice din Cairo.
Fascişti precum Partidul Tânărului Egipt
şi antifascişti marginali precum Copiii din Giza.
Dar nu a arătat nicio înclinație în vreuna dintre direcții.
- Rămâi fără idei, Green? - De fapt, sunt plină de idei.
Motiv pentru care nu pot să exclud încă pe nimeni.
Doar nu mă suspectezi pe mine!
Dră Hathaway, ştim că nu l-ai refuzat pe Hitchcock,
dar recent ai refuzat un alt rol.
"Gazeta egipteană" a relatat
că nu vei apărea în "Câinele turbat al Europei",
în ciuda faptului că ți s-a oferit rolul principal.
- Pot să întreb de ce? - Ce e "Câinele turbat al Europei"?
Este un film politic.
E un film care ironizează credința naziştilor în supremația ariană.
Nu e un film în care să joci
dacă simpatizezi cu acel mod de gândire.
"Câinele turbat" mi-ar fi încheiat cariera.
E vorba de afaceri, nu de politică.
Nimeni de la Hollywood nu vrea să rişte să fie asociat cu el.
Toate filmele în care am jucat au umplut cinematografele germane.
Dacă aş fi jucat în "Câinele turbat",
piața germană nu mi-ar mai fi distribuit niciodată filmele.
- Tipic pentru Betty Hathaway. - Dar, Walter...
Arăt ca un credincios al celui De-al Treilea Reich?
Nu, dar porți o brățară cu o svastică pe ea.
Svastica este un simbol hindus pentru prosperitate şi noroc.
Naziştii i-au otrăvit semnificația.
A fost un cadou de la un prieten apropiat de la universitate,
tot un inadaptat, dacă mă înțelegi.
Atunci, de ce ai dat-o jos?
Pentru că, în ciuda valorii ei sentimentale,
disconfortul meu legat de ceea ce a devenit acum simbolul
mă împiedică să-l mai port.
Şi pare un moment potrivit să îl dau deoparte, probabil, definitiv.
Dar biletul pe care ți l-a adus Maggie la cină?
Maggie a fost ucisă la scurt timp după aceea.
A văzut ceva în bilet ce nu ar fi trebuit?
Nu, sigur că nu.
Primisem un telefon de la Londra.
Mi se ivise ocazia de a fotografia familia regală egipteană.
Se spune că regele se simte rău, chiar foarte rău.
Ăsta da, pont!
Păcat!
Ştii, regele mă adoră. E un mare admirator.
- Sigur că da... - E adevărat.
De ce credeți că sunt în Egipt?
Da, asta da, ştire,
cu implicații de securitate foarte serioase
în privința accesului la familia regală!
Un acces foarte valoros.
Valoros pentru mine, da.
Ai idee cât de mult a trebuit să muncesc,
câte a trebuit să înghit ca să ajung unde sunt astăzi?
Un articol ca acesta mi-ar putea schimba cariera, chiar şi viața.
Crede-mă când spun că nu există nicio sumă
pe care cineva mi-ar putea-o plăti pentru asta, mai ales naziştii.
Trebuia să te întreb, cred că înțelegi.
Domnule ambasador, ştiu că nu ne veți spune
conținutul exact al acelui document,
dar putem spune că e ceva pentru care cineva ar plăti?
Mult. Da.
Poate, suficient cât să ajute o tânără domnişoară să înceapă o viață nouă
sau să ucidă o persoană pe care oricum o ura.
Miranda, doar nu crezi că aş ucide ca să-mi iau o locuință!
Toate teoriile trebuie luate în considerare.
- Nu! Las-o în pace! - Şi, în cele din urmă, dră Sharawi!
De ce ți-ar cere Maggie sfaturi politice,
ținând cont că ştia că aveți acelaşi nume cu Huda Sharawi,
fondatoarea mişcării politice feministe din Egipt?
- Ştia că vei fi destul de radicală. - Poftim?
- De unde ştii... - Mai întâi britanicii, acum naziştii.
O femeie cu convingerile tale ar putea face orice
pentru a împiedica o putere străină să pună stăpânire pe Egipt.
- Traiul sub britanici n-a fost uşor. - Dră Sharawi!
În ciuda loialității mele față de familia Murray
şi față de țara mea, nu sunt ucigaşă.
Dnă Green, ați tulburat apele,
şi mă tem că suntem departe de a identifica ucigaşul.
Vă mulțumesc pentru eforturi!
Poate că e timpul să recunoşti că acest mister te depăşeşte.
Încă nu renunț, domnule ambasador.
Mai doriți să vorbiți cu Dandy?
Da. Mulțumesc, Mamoud.
- Aştepți aici, cu ceilalți? - Te însoțesc eu.
De fapt, pentru această conversație o să am nevoie de Leila.
E o figură, nu?
Doar îşi face treaba.
Dragule... Asta nu e treaba ei.
Ba da, este.
Leila, te rog să-l întrebi pe Dandy cine era femeia de la poartă.
E o dulceață, nu-i aşa?
Mulțumesc că ai avut grijă de el.
Tot încearcă să intre în florile mele, dar nu mă deranjează,
pentru că ştiu că nu ştie ce face.
Cred că noi doi suntem spirite înrudite, până la urmă.
Amândoi suntem de acord, animalele sunt mai bune decât oamenii.
Astăzi am fost urmărită, Dandy.
Mi-a fost frică. Eram singură.
Tot ce vreau e să înțeleg cine a făcut asta.
În felul acesta, pot să plec cu Blunder,
ştiind că toți sunteți în siguranță.
Nu ştiu cine e femeia aceea, ăsta e adevărul.
M-a întrebat despre Maggie şi i-am spus că nu ştiu nimic,
că eu doar îngrijesc grădina.
Poate că nu sunt un detectiv atât de bun pe cât speram.
Spune-i că grădinile lui mi se par splendide.
Aş fi vrut doar să le fi văzut în împrejurări mai bune.
Spune-i că îl cred.
Dacă ajută, a văzut o lumină ciudată la una dintre ferestre, aseară.
Desigur.
Cred că asta e lumina pâlpâitoare pe care a văzut-o Dandy aseară,
şi cred că era Maggie care trimitea un semnal.
- Cui? - Cuiva din afara ambasadei.
Încep să mă întreb dacă Maggie era într-adevăr nazistă
sau dacă era aici ceva legat de nazişti care a dus la uciderea ei.
- Dle Shoukry! - Îl aduc eu. Du-te!
Pe cine căutați?
A fost câine de vânătoare. Poate că vechile obiceiuri mor greu.
- Nu e o pisică adevărată, Blunder. - Poate ar trebui să-l luăm de aici.
Stai! Blunder, câine bătrân şi deştept ce eşti!
Slavă Domnului!
A zbughit-o de pe terasă. L-a urmărit cât am putut de bine.
Niciun om nu prinde un câine.
Mai ai fotografia aia cu grădina pe care mi-ai arătat-o la cină?
Da, o am chiar aici.
Vezi?
Ce observi?
- Garduri vii? - Un strat de flori?
Uitați-vă la statuia lui Bastet, zeița egipteană.
Capul este întors.
- E automată. - Atunci, să ne mişcăm repede.
- Walter, ai grijă de Blunder. - Intri acolo? Nu ştii unde duce.
Atunci, e bine că am un bărbat înarmat cu mine.
- Nu-i aşa, Mamoud? - Merg cu dv.
Ce le spun celorlalți?
Spune-le că mă întorc repede.
Presupun că nu mai există cale de întoarcere acum.
Ce e?
E ceva cu aceste... Sunt automobile.
Cred că ne aflăm sub drumul care duce spre bazar.
- Stai! - Ce e?
Priveşte!
Într-adevăr, aveți privirea ageră.
Dle Shoukry, mă consideri în sfârşit un detectiv capabil?
Vă rog, spuneți-mi Mamoud.
Miranda.
- Mă bucur să te cunosc în sfârşit. - Mulțumesc,madame Miranda.
Bun! Să pornim cu dreptul.
I-au găsit?
Nu, dar Miranda a găsit un tunel secret în grădină
în spatele lui Bastet.
Ea şi Mamoud au intrat să vadă dacă îl pot prinde pe fugar.
Poftim?
- Unde suntem? - Nu ştiu.
Stai în spatele meu!
Interesant!
- A dispărut. - Îl vom găsi.
Madame Miranda, acest bazar comercializează
comori descoperite într-un anumit loc din deşert.
- Un sit arheologic. - Anumit?
Deşertul ascunde multe secrete, madame Miranda.
Poate ar trebui să încercăm să descoperim şi noi unul.
N-am mai mers niciodată pe o cămilă.
Nici eu.
Ce e?
Pentru că sunt egiptean, trebuie să merg pe cămile tot timpul?
- Deci zâmbeşti. - Să nu spui nimănui.
Cămilele n-o să fie văzute aici.
Mergem?
Priveşte!
Ce e?
Acum mă întreb dacă a fost înțelept să te aduc aici.
Mamoud, ne descurcam atât de bine!
Madame Miranda, o să fie periculos.
Atunci, e bine că te am cu mine, nu-i aşa?
Riscul este doar al meu.
Am ajuns prea departe ca să renunț acum.
Bine.
Dar merg eu înainte.
Aşadar, este adevărat. Naziştii sunt în Cairo.
Mauser.
Se pare că naziştii au planuri pentru Egipt, dar nu paşnice.
Priveşte!
Acesta este Palatul Abdeen.
Este reşedința principală a familiei regale.
Walter a spus că regele nu se simte bine.
Dacă i s-ar întâmpla ceva, cine ar urca pe tron?
Fiul lui, Farouk, dar are doar 14 ani.
Soldații, hainele...
Cred că naziştii ar putea avea un alt viitor în minte pentru tânărul prinț.
Într-adevăr.
Samir? Ce înseamnă asta?
Simțeam că te vom întâlni.
Serios?
Laşi o urmă distinctă, nu foarte diferită de a unui şarpe.
Ai grijă! Aruncă pistolul!
- Acela e de 9 mm cumva? - Şi un amortizor?
Maggie! Tu ai ucis-o?
Legați-vă cu cătuşele de stâlp.
- Acum! - De ce, Samir?
Schimbarea vine în Egipt, Mamoud.
Mai întâi britanicii, acum germanii.
Ți-aş spune să alegi o tabără, dar ai ales deja.
Cum am făcut şi eu. Şi sunt plătit mai bine.
Plănuiesc să-l răpească pe prinț, nu-i aşa?
Adio, dră Green!
Nu ne ucizi tu?
Nu vreau să las mizerie pe care noii mei prieteni s-o curețe.
În plus, s-ar putea să vrea să o păstreze pe dra Green.
Pe tine, Mamoud, probabil că nu.
Poate, dacă îl ridicăm împreună...
- Sunteți răniți? - Tu?
- Îl cunoşti pe domnul acesta? - E bărbatul de la docuri.
Atunci, nu sunt sigur că suntem salvați.
Cristal, trebuie să ne grăbim! De ce durează atât?
Şi tu?
L-am trimis pe Marcus să avertizeze palatul.
Cine sunteți?
Când vom fi în siguranță, îți voi spune totul.
Naziştii au fost opriți.
- Dar cine sunteți? - Suntem Copiii din Giza.
O familie unită prin cauza noastră.
Un grup antinazist egiptean condus de un englez?
Provenim din toată lumea. Marea Britanie, Egipt...
Avem chiar şi un german.
Cum ați ştiut de tabăra aceea?
Monitorizăm naziştii de ceva vreme.
Dar situația s-a agravat în ultimele 24 de ore.
Uciderea lui Maggie.
Acum câteva săptămâni, ne-a contactat
şi ne-a spus că bănuieşte că e un complice nazist în ambasadă.
A cerut timp pentru a confirma bănuiala.
Ieri, a spus că are dovada
şi a cerut să se vadă în secret cu unul dintre membrii grupului nostru.
Dovada?
Armele traficate în Cairo, chiar sub nasul ambasadei britanice.
Samir...
Arash, omul nostru,
a fost prins de Samir,
ucis şi eliminat de prietenii săi nazişti.
Am ştiut că l-am pierdut pe Arash,
dar nu am ştiut ce s-a întâmplat cu Maggie.
Sau dacă ne-a vândut.
Deci de asta dădeai târcoale ambasadei şi casei lui Maggie.
Voiam să o ajutăm pe Maggie să fugă din țară.
La ea acasă am găsit doar o valiză pe care urma să o ia cu ea.
Desfăşuram propria noastră investigație, ca şi voi.
Înțeleg.
Îți cer scuze că te-am urmărit, dar nu ştiam cine eşti.
- Fără supărare. - De fapt, a fost o schimbare plăcută.
Mulțumesc că ai arătat cum Samir
scotea informații din ambasadă şi le dădea pe mâinile naziştilor.
Ai ajutat şi la oprirea unei răpiri care l-ar fi distrus pe rege.
Regele nu a colaborat cu naziştii.
Când vestea despre boala regelui a început să se răspândească,
şi-a reorganizat cabinetul pentru a-l face mai unit.
Ba chiar a numit un nou prim-ministru,
un cunoscut liberal şi democrat.
- Nu le-a picat bine fasciştilor. - Au vrut un avantaj.
Încearcă să ne înmoaie peste tot.
De aceea îi înarmează pe disidenți
şi provoacă revolte aici şi în întreaga lume.
Chiar şi în Marea Britanie.
- Precum Cămăşile Negre de acasă. - Într-adevăr.
Trebuie să le recunoşti naziştilor meritul pentru gândirea progresistă.
Războiul se apropie, iar ei ştiu asta.
Dar acum am transmis aceste informații poliției.
Complotul a fost dejucat.
Prințul este în siguranță.
Iar voi i-ați oprit complicele la ambasadă.
Poate că Egiptul respiră mai liniştit acum, datorită vouă.
- Poate că nu. - Ce vrei să spui?
Samir e mort.
Trebuie să ne întoarcem la ambasadă, Mamoud.
Mai este un scandal de demascat.
Mamoud!
Am primit mesajul tău în legătură cu Samir.
Bravo!
Bravo! Ştiam că o să reuşeşti până la urmă.
Unde e Miranda?
A avut nevoie să se oprească în camera ei.
Ar trebui să sosească repede.
- El cine e? - Cristal.
- Un prieten al lui Maggie. - Ce fel de prieten?
Dră Green... Felicitări! Şi vă mulțumesc. Tuturor.
Mă simt mai în siguranță
ştiind că ucigaşul lui Maggie nu va mai face niciodată vreun rău.
Iar Samir... Ce şobolan!
Şi când te gândeşti cum ți-a evitat măsurile de securitate, Mamoud...
Un ticălos. O să umplu pasajul secret cu beton.
Nu cred că este necesar, domnule ambasador.
Nu putea intra în grădină prin tunelul acela.
Ce vrei să spui?
Acel pasaj a fost construit ca o rută de evacuare.
Duce într-o singură direcție.
Odată ce ai intrat în tunel, nu mai poți să ieşi.
- Credeți-mă, am încercat. - E adevărat.
Credeți că cineva l-a lăsat să intre?
Poate că a găsit altă cale.
Poate că s-a ascuns aici după închidere.
Ideea e, domnule ambasador, că nu cred că a făcut-o.
Atunci, cum a reuşit să intre în birou şi să o omoare?
Nu a intrat.
- Altcineva a ucis-o pe dra Hand. - Iisuse!
Vrei să spui că ne-am întors de unde am plecat?
Să mărturisească odată unul dintre voi!
Noi? Ai fi putut trece pe lângă birou în drum spre bucătărie.
Nu am trecut pe lângă birou.
Am luat-o pe drumul care trecea pe lângă camera ta.
Poate că m-ai fi auzit dacă ai fi fost acolo,
nu ieşită la "plimbare".
Crezi că Meghan, cea care ne-a alertat despre crimă,
ar fi putut să o şi comită?
Pari foarte sigură că nu a făcut-o ea.
- Poate ai ucis-o tu. - Nu mai suport!
De fapt, cred că ştiu unde se afla Meghan în momentul crimei.
Uşa biroului era întredeschisă.
Ar fi putut să vadă în interiorul biroului
doar dacă într-adevăr venea din grădină.
Totuşi, nu ne aflăm deloc de unde am plecat.
E clar că Maggie nu era nazistă.
Asta ne duce la două întrebări.
Ce scria în documentul smuls dintre degetele ei
şi unde se află documentul acela acum?
Deci căutăm o bucată de hârtie?
Ambasada este uriaşă. Ar putea fi oriunde.
Sau a fost distrus până acum, cu siguranță.
Nu cred.
Informația era mult prea prețioasă. S-a comis o crimă pentru ea.
Atunci, e ascuns.
Cum nu a plecat niciunul dintre noi, trebuie să fie pe aici.
Cred că este aici.
Cred că e în singurul loc unde nimeni nu putea căuta.
- Seiful din birou. - Cum e posibil?
Singura persoană care are cifrul este...
Ai grijă, dră Green.
Da, Samir era aliat cu naziştii,
dar nu era mai mult decât un intermediar.
Aveau nevoie de cineva mai sus-pus
pentru a se asigura că armele lor puteau fi introduse ilegal în Cairo
fără percheziții şi confiscări.
Serviciile secrete britanice sunt de neegalat,
iar ambasada ar fi fost informată despre mişcările naziste,
despre care Maggie ar fi ştiut.
Prostii! Mi-a transmis toate informațiile confidențiale.
De obicei, da.
Dar recent şi-a dat seama că se întâmplă ceva în Cairo.
A aflat despre contrabanda cu arme despre care ştiați
şi a apelat la Copiii din Giza,
un grup despre care a aflat când a vorbit cu Leila.
Ştia unde vor fi armele, dar trebuia să te lege de ele.
Avea nevoie de dovada scrisă, precum şi de arme.
Dovadă scrisă sub forma unui extras de cont.
E absurd!
Pe hârtia din mâna ei scria Reichsbank,
banca națională a Germaniei.
Iar ascunsă în valiza ei era o listă cu conturi.
Când v-am cercetat prima oară biroul,
v-am găsit carnetul de cecuri pe masă.
Curios că numărul contului de pe cecurile dv.
se potriveşte cu unul dintre conturile
găsite în lista din valiza lui Maggie.
Cred că acel extras de cont era dovada plății din partea naziştilor
şi, poate, şi către şi dinspre alte conturi.
Dumnezeule, Robert...
Cu aceste dovezi, a trimis vorbă grupului
că noaptea trecută va fi noaptea cea mare.
Ştia că veți fi ocupat la cină cu noi.
Aşadar, a scos declarația din seif
şi a plănuit să se întâlnească cu Arash la bazar.
Doar că a ajuns prea târziu. El a fost descoperit şi ucis de Samir.
Cred că mi se face rău.
Când a ajuns, armele dispăruseră, iar Arash nu era de găsit.
Acolo şi-a pătat hainele cu kyphi,
un parfum egiptean cu un miros distinct,
din care erau sticle sparte în tot bazarul.
Ce grozav!
Cumplit... Dar grozav.
Neştiind dacă fusese descoperită,
a decis să ni se alăture la cină ca să testeze situația.
Ați părut fericit că o vedeți, aşa că a crezut că totul e bine.
Planul ei era să pună extrasul înapoi în seif,
fără ca dv. să ştiți ceva.
Doar că ştiați.
De fapt, cred că ați primit un mesaj de la chelner în timpul cinei.
Exista o scurgere de informații din ambasadă,
o scurgere care nu putea fi decât Maggie.
Cred că s-a întors la ambasadă şi a vrut să-i facă semn lui Arash,
luminile văzute de Dandy la fereastră.
Dar, pentru că el nu a răspuns, s-a ascuns în camera ei
până când a crezut că dormiți cu toții.
Apoi s-a strecurat în birou, unde ați prins-o
încercând să pună la loc documentul în seif.
Dacă am ucis-o eu, unde este arma?
Da, m-am gândit la asta.
Ați fi avut doar o clipă după crimă, înainte ca Meghan să vă descopere.
Ați intrat în panică sau ați fost extrem de eficient
şi ați aruncat arma de la fereastră în stratul de flori din grădină.
Samir a recuperat arma, dar a fost prins în flagrant de Dandy
şi a fost certat.
Aşa a intrat în posesia ei,
când ne-a prins pe mine şi pe Mamoud în tabăra naziştilor.
- Desigur. - Mai e şi documentul.
Ați putut ascunde arma, nu şi documentul.
Ați insistat să vă schimbați hainele înainte de sosirea mea.
Asta v-a dat suficient timp să-l puneți în seif nedetectat.
Papa!
Spune-i că nu e adevărat.
E o greşeală.
De ce a trebuit să o aduci aici?
Am iubit-o.
Trebuie să înțelegeți. Am iubit-o.
N-am vrut să se întâmple aşa.
Dacă n-ar fi găsit cartea aceea nenorocită...
Exemplarul din "Mein Kampf". Este al dv.
Aşa a aflat Maggie despre înclinațiile dv.
Totul sună bine în teorie, Miranda, dar ce dovadă ai?
M-am oprit la seif în drum spre voi.
Voiam să fiu sigură înainte de a-mi prezenta concluziile.
Dar cum ai deschis seiful?
Cifrul era data la care Robert şi Maggie au ajuns la ambasadă.
Chiar a iubit-o.
Papa, ticălosule...
N-am făcut-o doar pentru mine.
Am făcut-o pentru Anglia
şi pentru ce urmează.
Şi pentru soldul tău bancar.
Fără îndoială, şi alții vor fi implicați în acest document,
mai sunt şi datele altora.
Dar, deocamdată, avem criminalul.
Veniți cu mine, domnule ambasador.
- Walter, pleci la palat? - Da, mulțumită lui Betty.
Se pare că regele chiar o admiră foarte mult.
Nu m-am îndoit de ea niciun moment.
Serios, ce oportunitate minunată! Felicitări!
Ar fi fost un articol mult mai sumbru fără tine.
- Mă bucur că am putut ajuta. - Te întorci la Londra?
Da, după ce îmi termin nişte treburi aici.
Poate, când mă întorc, aş putea să te vizitez.
Cred că ai putea.
De fapt, am imprimat astea dimineață
şi m-aş bucura să ți-o ofer ție pe prima.
Inspectorul Martin te aşteaptă, madame Miranda.
La fix!
Pe data viitoare, dle Cunningham!
Pe data viitoare, dră Green!
Vă mulțumesc că v-ați amânat plecarea la Londra pentru mine!
Vă rog.
Ați avut dreptate.
Extrasul de cont pe care l-ați găsit a stârnit agitație.
- Alte legături în sistem, presupun. - Până în vârf, de fapt.
Adică... Doar nu e adevărat?
Un simpatizant nazist în familia regală?
Exemplarul din "Mein Kampf" cu semnătura "David"...
Ambasadorul este prieten din copilărie cu prințul Edward,
cunoscut drept David în rândul apropiaților săi.
Cartea descoperită de Maggie era un cadou de la Edward.
După cum vă puteți imagina, ar fi o mare jenă pentru coroană
dacă întreg adevărul investigației dv. ar fi făcut public.
S-a dus şi exclusivitatea pe care i-am promis-o lui Walter.
Înțeleg.
Trebuie să jur că voi păstra secretul?
Nu, nu chiar. Ați dejucat complotul nazist
de răpire a unui membru al familiei regale egiptene,
ați demascat spionii nazişti din cadrul ambasadei,
aşa că regele George doreşte să vă mulțumescă
pentru salvarea relațiilor dintre țările noastre.
Dorim doar să păstrăm anumite aspecte ale investigației îngropate.
Pentru totdeauna.
Ce se va întâmpla cu ambasadorul? Un proces ar fi public.
Am auzit că va fi transferat,
retrogradat şi plasat în arest la domiciliu pe termen nelimitat.
Şi prințul?
El este următorul în linia de succesiune la tron.
Urăsc politica!
De acord, dar nu-i treaba noastră să căutăm explicații.
Acestea fiind spuse, munca pe care ați depus-o aici este remarcabilă,
iar vestea s-a răspândit dincolo de Cairo.
Aşadar, dacă doreați să vă creați un renume,
cu siguranță ați reuşit.
Cuvinte frumoase, domnule inspector, care îmi dau curaj.
Dar, trebuie să recunosc, sunt cam descurajată să aud
că expunerea adevărului nu este suficientă
pentru ca o persoană să plătească pentru crimele sale,
indiferent cine ar fi.
Întotdeauna am crezut că prin scoaterea la iveală a adevărului
găsim calea către dreptate.
Pe de altă parte, am aflat că uneori există un moment şi un loc
pentru ca adevărul să iasă la iveală.
Secretele dv. sunt în siguranță cu mine, domnule inspector.
Patria vă mulțumeşte, dră Green.
Vacanța noastră s-a încheiat cu crime, nazişti,
tuneluri secrete şi scorpioni.
Şi, cu toate acestea, pariez că ai crezut că am uitat.
Dar Miranda Green nu uită niciodată.
Redactor ROBERT CIUBOTARU
Ați urmărit filmul artistic CRIMA DE LA AMBASADĂ