5. LIPNJA 2015.
DESET TJEDANA NAKON ŠTO JE DENISE OSLOBOĐENA
Hitna služba.
Provala u North Terracina Driveu u Dublinu.
Sad su vani.
DUBLIN, KALIFORNIJA 65 KM OD VALLEJA
Ja se skrivam u kupaonici.
Moj se muž nateže s njima.
Ugrabili su našu kćer.
Slušajte. Razgovarajte sa mnom.
Koliko ih je?
Mrak je, ne vidim dobro.
U nas je bilo usmjereno lasersko svjetlo.
Rekli su da se okrenemo u krevetu.
Dobro.
Muž me zove.
Već je pobjegao!
Pobjegao je.
NAREDNIK CHRIS SHEPARD PU DUBLINSKA
Dođem na mjesto zločina, a iz poziva znam
da ovdje živi obitelj.
Provalili su im u dom.
Muž je sav krvav
i drži krpu na licu.
Kaže mi da je kći dobro
i da je sumnjivac pobjegao na stražnja vrata.
Pretražujući vrt iza kuće, nađemo kabelske vezice i ljepljivu traku.
Pomno spremimo te dokaze.
Znamo da sumnjivac nosi crnu odjeću
i da je možda preskočio ovu ogradu.
Pas počne pratiti tragove na ovom putu,
ali ovdje se polja pružaju kilometrima,
pa će ga biti teže detektirati.
Tko je sumnjivac? Zašto je ovdje?
Zašto je odabrao ovu kuću?
Što je htio u toj kući?
OBITELJ
Tada mi priđe kći.
Kaže: „Na pultu je mobitel.
Mislim da ga je zaboravio.”
AMERIČKA NOĆNA MORA
TREĆI DIO
OSTALI
DUBLINSKA POLICIJA
Pošto utvrdimo tko je vlasnik mobitela,
javi nam se žena.
Pitam je zna li čiji je to telefonski broj.
Ona kaže: „Znam. To je broj mog sina.”
I kaže nam njegovo ime…
IME
Matthew Muller.
SACRAMENTO, KALIFORNIJA
Bivši je marinac.
Diplomirao je pravo na Harvardu.
Pronašli smo neke prijašnje prijave,
u kojima je bio sumnjičen za seksualne napade i pokušaje silovanja.
Zato naslutim da je u našem incidentu u Dublinu
namjeravao vezati roditelje u kući
i silovati njihovu 22-godišnju kćer.
Kažemo njegovoj mami nešto nedužno.
„Želimo mu vratiti mobitel. Znate li gdje je?”
Kaže: „U mojoj vikendici u South Lake Tahoeu.”
South Lake Tahoe je ljetovalište,
oko 225 km sjeverno od naše lokacije.
Ne znamo je li i dalje ondje.
Moramo doći onamo prije negoli shvati da dolazimo i uspije pobjeći.
Nazove me narednik i kaže mi:
„Idemo u South Lake Tahoe
uhititi nekoga zbog provale u dom u Dublinu.
Želiš li ići s nama?”
To bi mi bio prvi detektivski slučaj.
Kažem: „Nego što! Idem!”
Bit će sljedeća.
Pitam se:
„Što će se dogoditi?
Zasjede, barikade… Je li on naoružan?”
Ne smijemo bučiti. Moramo biti tihi.
Moramo ga zateći nespremnog.
-Premetačina! -Imamo nalog!
Otvorena vrata slijeva.
Premetačina!
Čekam.
-Prazno. -Prazno.
Idemo straga. Gledamo straga. Straga smo.
A onda…
Okreni se, jebemu!
Vraćamo se unutra!
Mulleru stavljaju lisičine.
On je vrlo tih, staložen. Ne pokazuje emocije.
Kažem mu: „Fotografirat ću vas.”
Izgleda relativno obično.
Kao prosječan odrastao američki bijelac.
Vratim se u kuću.
Posvuda je nered.
Smrdi nekako…
Koja bi bila dobra riječ? Ustajalo.
Dok pretražujemo sve,
nalazimo stvari koje ga povezuju sa zločinom.
Kabelske vezice
i ljepljivu traku.
Baš kao ono što je ostalo u kući u Dublinu.
Obojeni pištolji igračke.
Na jedan je pričvršćen laser.
U Dublinu je probudio žrtve uperivši im laser u lice.
Sve sjeda na svoje mjesto.
Ali dok stojim u toj kući,
primijetim da su prozori prekriveni.
Osjetim da je priča puno složenija.
Spavaća je soba strašno prljava.
Naslutim da se ovdje još nešto dogodilo.
U kupaonici nađemo bočicu doksilamina i špricu.
U sebi pomisliš:
„O, ovo je čudno i nešto ne štima.”
Zatim pronađemo ukradeno vozilo.
Bijeli Mustang.
U njemu je Mullerova osobna iskaznica.
U GPS su unesene razne adrese.
Zašto je vozio na sva ta mjesta? I s kim je bio?
U prtljažniku
ugledam nešto nalik na trup,
u crnoj odjeći.
Lutka na napuhavanje.
Izgleda kao da…
želi da netko pomisli da je to osoba.
Nemam pojma za što je rabi,
ali jeziva je.
Zatim pronađemo
najlonski remen.
U džepu su naočale za plivanje,
prelijepljene ljepljivom trakom.
Dok ih izvlačim, ugledam jednu plavu vlas.
Zaboga!
Komu ta vlas pripada?
Ne vjerujem da ju je netko dobrovoljno dao.
Je li ta osoba živa? Mrtva?
Moramo saznati komu je vlas pripadala.
U lipnju 2015…
osjećam se izgubljeno.
Bojim se jer su otmičari i dalje na slobodi.
I dalje smo zabrinuti hoće li nas
kazneno goniti i optužiti za prijevaru.
Denise i ja boravimo kod roditelja ili prijatelja…
Osjećamo se kao bjegunci, kao da smo u bijegu.
SJEBANA SI
Otvorim Facebook.
Zasipaju me uvredama.
LAŽLJIVA KUJO NADAM SE DA ĆEŠ PLATITI
Čitajući to…
TREBA TE UBITI
…silno sam frustrirana.
Mislim…
Bilo je strašno uvredljivo.
Ljudi su vjerovali da sam osoba
koja bi to priuštila svojoj obitelji,
da bih osmislila tu golemu, složenu obmanu,
s ne znam kojom svrhom.
To me ubijalo.
Ne možemo raditi.
Traumatizirani smo. Ne znamo ni imamo li još posao,
čak i da želimo raditi, jer smo prevaranti.
JE LI TO ISTINA?
NEMA DOKAZA OBMANA
JE LI SE UOPĆE DOGODILO?
NESTALA
Naši odvjetnici neumorno se trude
potaknuti policiju i FBI da traže otmičare.
Ali prošli su mjeseci,
a oni i dalje jedino sumnjaju u nas.
A onda, gotovo slučajno, saznamo da je nadležni agent, David Sesma…
-Ovo je David Sesma. -Ja sam iz FBI-a.
…hodao s mojom bivšom, Andrejom,
kojoj je sve ovo bilo namijenjeno.
AARONOVA BIVŠA ZARUČNICA
Ne dolazi u obzir da Sesma radi na tom slučaju.
To je jasan, očit i nedvosmislen sukob interesa.
Pošaljem dopis u ured glavnog inspektora
i objasnim situaciju.
Odgovore mi:
„Nadležni organi ocijenili su njegovo ponašanje ‘neproblematičnim’.”
Zato se istraga ne provodi?
Zato se dokazi ignoriraju?
To više nije paranoja. Sada se čini osobnim.
Mi smo dvoje ljudi koji se bore protiv FBI-a.
Što da u međuvremenu radimo?
Da živimo iza zatvorenih vrata
do kraja života?
Nigdje nismo na sigurnome.
GRAD DUBLIN, KALIFORNIJA POLICIJA
Vratimo se u postaju, a ja se zapitam
kako i gdje da počnem tražiti plavokosu žrtvu.
Matthew Muller pojavio se u nekoliko incidenata
na sjeveru Kalifornije.
POKUŠAJ SEKSUALNOG NAPADA
Prvi incident koji pogledam dogodio se 2009.
oko 65 km od Dublina, u Palu Altu.
Nazovem policiju u Palu Altu
i objasnim detektivu da smo priveli Matthewa Mullera.
On me prekine i kaže:
„Na stolu mi stoji fotografija i zurim u njega od 2009.
Bio je sumnjivac u našem slučaju silovanja,
no nisam mogao dokazati da je kriv.”
Policija u Palu Altu istražuje tako jeziv slučaj provale u dom
da se mještani uvečer boje leći.
Fizički ju je obuzdao, stavio joj povez na oči.
Oko 3.30 u noći
32-godišnju ženu probudio je
muškarac u crnoj odjeći.
Veže je, prisili je da popije doksilamin,
stavi joj ljepljivu traku preko očiju i kaže joj da će je silovati.
Ona ga preklinje za milost, kaže mu da je već bila silovana.
On kaže da je ne želi opet traumatizirati
i pusti je na miru.
Tri tjedna prije Matthewa Mullera zaustavio je policajac u Palu Altu
jer ga je vidio kako iskače iz grmlja blizu stambene zgrade.
I tako je Matthew Muller postao sumnjiva osoba.
Ali nije bilo DNK ni dokaza koji bi povezali Mullera s tim slučajem
i slučaj je i dalje otvoren.
Ima puno sličnosti
između tog slučaja i predmeta koje sam našla u South Lake Tahoeu.
Ali u izvješću se ne spominju naočale za plivanje.
Pa znam da postoji još jedna žrtva
i moram saznati tko je ona.
Prije nego što sam postala policajka,
jedna je moja prijateljica bila žrtva seksualnog napada.
Zbog nje sam postala policajka.
Htjela sam se zauzeti za te žrtve,
progoniti sumnjivce
i poslati ih u zatvor na puno godina.
Radim prekovremeno
i sve se više emocionalno unosim u ovaj slučaj.
A onda pročitam još jedan slučaj iz 2009.
Samo 13 km od Pala Alta.
U mjestu Mountain Viewu.
Godine 2009.
bila sam u tridesetima.
Bila sam u vezi,
ali živjela sam sama.
Te noći probudila sam se oko pola pet ili pet misleći:
„Super, mogu još malo odspavati.”
A onda…
Osjetila sam težak teret na sebi.
Vrištala sam i samo sam čula riječi: „Tracey. U redu je, Tracey.”
Rekao mi je da prestanem vrištati ili će mi začepiti usta.
Vezao me kabelskim vezicama.
Dao mi je da popijem nešto što će me uspavati.
Stavio mi je naočale za plivanje prelijepljene crnom trakom.
I rekao mi je:
„Sad imam lošu vijest.
Nažalost, morat ću te silovati.”
I…
I onda me obuzela panika
i počela sam ga preklinjati.
„Ne moraš to učiniti. Molim te, nemoj.
Dala sam ti sve što si htio. Ti si…”
Počneš se pogađati. Počneš govoriti:
„Molim te, nemoj to učiniti.”
I…
Sjećam se da je neko vrijeme šutio.
Onda je uzdahnuo i rekao:
„Ne mogu to učiniti.
Žao mi je. Znam da će te ovo još dugo progoniti.
Razmisli o tome da kupiš psa.
Pas bi ti bio dobra zaštita.
Mogao bi spriječiti da se ovakvo što ponovi.”
Odjedanput se predomislio
i pokušao ispasti pozitivac.
Dao joj je savjet za prevenciju zločina
i rekao kako da u budućnosti ne bude žrtva.
Ali Tracey ima dugu smeđu kosu.
Naočale koje sam pronašla nisu mogle biti na toj ženi.
Kad je policija došla, pitali su me:
„Sigurno niste samo ružno sanjali?”
Sjećam se da sam rekla:
„Ne, to nije bio san.
Zar bih inače imala ove ozljede?
Ne, ovo je stvarnost. Ovo mi se zbilja dogodilo.”
Razgovarali su s mojim dečkom,
pitali su ga žudim li za pozornošću,
jesam li sklona izmišljanju,
vjeruje li on da se to zaista dogodilo…
Iskreno, bila sam zaprepaštena.
Znala sam da on postoji i da će se to najvjerojatnije ponoviti
i bila sam silno frustrirana što policija to ne shvaća ozbiljno.
Kako vrijeme prolazi, nastojim ne gubiti nadu.
Samo želim da mi netko povjeruje.
Prvi sam put…
bila zlostavljana s 12 godina.
Bila sam dijete i bilo je neočekivano,
nisam znala što da radim i…
Krivila sam sebe. Sramila sam se.
Nekoliko godina poslije
saznala sam da je taj silovao još jednu curicu.
Osjećala sam se strašno krivom što nisam prije nešto rekla.
S 19 godina
ponovno mi se to dogodi.
U prijateljičinoj sam kući.
Okupila se malena ekipa.
Pili smo.
Zaspim na kauču i probudim se bez hlača.
A u meni su prsti nekog tipa.
Pomislim: „Ovaj put ću ga prijaviti. Reći ću nešto.”
Odem na policiju i na parkiralištu se sastanem s policajcem
koji me odgovori od toga.
Kaže: „Bit će tvoja riječ protiv njegove. Neće biti dokaza.”
I sada…
Doslovno su me oteli usred noći.
Oteli su i zlostavljali moje tijelo.
A i dalje…
mi ne vjeruju.
Ne znam što mi se mora dogoditi…
što se bilo kojoj ženi treba dogoditi, da bi joj vjerovali.
Čini se beznadnim.
POLICIJA
Ne mogu odustati od potrage za plavokosom žrtvom.
Jedino me to zanimalo.
PRETRAGA UKRADENIH VOZILA
Odlučim se vratiti bijelom Mustangu.
Vozilo je ukradeno sedam mjeseci prije.
U gradu Valleju.
Javim se registriranom vlasniku
i kažem mu da smo pronašli Mustang,
da je povezan s provalom u nečiji dom,
a on me prekine i kaže:
„Jeste li čuli za voajera s Mare Islanda?”
Pomislim:
„Gdje je Mare Island? I tko je voajer?”
Mare Island povezan je s Vallejom malenim mostom.
To je mirno mjesto.
Ali 2014.
ondje je neke studentice maltretirao muškarac,
koji im je virio kroz prozore,
snimio bi ih i zatim zbrisao.
Iz noći u noć taj muškarac terorizira mjesto,
a policija ništa ne poduzima.
Pa mještani uzmu stvar u svoje ruke.
Nekoliko studenata odluči pratiti muškarca kući
i shvate da i on živi na Mare Islandu.
Nakon daljnje istrage saznaju da je bivši vojnik…
i odvjetnik.
Ja pomislim:
„Voajer je Matthew Muller.”
Pas mater!
Sve su te incidente prijavili policiji,
ali istraga je stala.
Zašto ga policija nije do kraja istražila?
Imali su tragove.
Onda mi vlasnik kaže da je u ožujku 2015.
slučaj voajera s Mare Islanda zapeo.
„Znate, u vrijeme slučaja Nestale.
Znate za slučaj Nestale?”
Nisam imala pojma o čemu govori.
Guglam „Slučaj otmice Nestale u Valleju”.
Pojavi se hrpa članaka.
Misteriozna otmica 30-godišnje žene,
koja je u noći prisilno odvedena iz doma na Mare Islandu.
Oteli su je iz kuće na Kirklandovoj aveniji,
gdje je voajer s Mare Islanda činio svoje zločine.
Sumnjivac ih je vezao kabelskim vezicama
i na oči im stavio naočale prelijepljene crnom trakom.
Srce mi lupa, imam knedlu u grlu.
Žena koja je navodno bila oteta
pojavila se jutros živa i zdrava u Huntington Beachu.
Huntington Beach bio je unesen u GPS u Mustangu.
A onda…
ugledam sliku bjelkinje
duge plave kose.
Isuse! Plava vlas koju sam našla na naočalama
odgovara Denisinoj kosi.
Policija to sad naziva gubljenjem vremena.
Sve je bila složena obmana.
Na vijestima nazivaju tu ženu lažljivicom,
a ja želim proći kroz računalo,
zagrliti je i reći:
„Pomoći ću ti.”
Nazovem policiju u Valleju.
Uzbuđena sam i nabrijana. „Riješimo to odmah!”
Nitko se ne javlja.
Ja sam kao bivša cura koja te ne pušta na miru.
Nastavim ih zvati.
Zovem ih.
Napokon me spoje s detektivom, koji mi kaže:
„FBI je preuzeo slučaj. Mi ga više ne istražujemo.
Nazovite njih.”
„Dobro, dajte mi broj.”
Da mi telefonski broj FBI-ova agenta Davida Sesme.
Spustim slušalicu i pomislim: „Ovo je bilo uzalud.”
I nazovem Davida Sesmu.
I kažem mu:
„Priveli smo sumnjivca veoma sličnog onomu
koji je upleten u otmicu Denise Huskins.
Vi ste to nazvali obmanom.”
A on se otrese: „Nismo nikad rekli da je obmana.”
Kažem: „U svakom slučaju, dotični je u pritvoru.
Mogli biste ga ispitati jer su slučajevi vrlo slični.”
A on kaže:
„Dobro, pošaljite mi sve podatke i pogledat ćemo ih.”
Pomislim: „To je sve?”
Bila sam silno razočarana.
Dogovorimo sastanak s FBI-em
da pregledamo dokaze iz South Lake Tahoea.
Pokažem im kabelske vezice,
ljepljivu traku…
Znatiželjni su.
Ali kad ugledaju pištolj na vodu koji smo našli,
kažu nam da je to isti onaj pištolj
koji su otmičari slikali i poslali fotku
u San Francisco Chronicle.
Tada im pokažem sliku naočala s plavom vlasi
i ostanu vidno šokirani.
Shvate da su možda pogriješili
i da moraju još istraživati slučaj iz Valleja.
Nazove me državni odvjetnik.
I kaže: „Doug, mislim da nam se posrećilo.
Imamo sumnjivca. Trenutačno je u pritvoru.
Dokazi ga povezuju sa zločinom protiv Denise i Aarona.”
Možete li zamisliti kako sam se šokirao?
Izvanredna novost u sagi o tajanstvenoj otmici u Valleju.
Velik pomak u neobičnom slučaju otmice u Kaliforniji!
Taj su slučaj uspoređivali s filmom Nestala.
Netko je uhićen zbog otmice Denise Huskins.
Ipak je to bila istina.
Denise i Aaron govorili su istinu.
U šoku sam.
Policija je tvrdila da Huskinsova laže da je bila oteta.
U nalogu za uhićenje piše da je prijavila
da ju je otmičar silovao.
O, Bože.
Vijesti su nas šokirale.
U glavi su nam se rojili milijuni pitanja.
FBI je identificirao sumnjivca.
Matthew Muller diplomirao je pravo na Harvardu 2006.
Iduće tri godine radio je ondje kao asistent.
Rekao je detektivima da je bipolaran i boluje od sindroma Zaljevskog rata.
Muller se bavio imigracijskim pravom u San Franciscu,
ali je ove godine izbačen iz Komore.
Gledam tog čovjeka.
Zlo mi je.
Pokušavam procesuirati…
situaciju.
Muškarac koji me oteo i silovao…
Nisam znala kako izgleda.
A onda sam vidjela snimke.
Vidimo ga u ovom prilogu na Univisionu.
Do danas su govorili: „Nećemo vam ni odrediti ročište.”
Način na koji je govorio, ritam…
Znam da je to on.
Čuvši ga, vidjevši ga, dobila sam potvrdu da je sve bilo stvarno.
I bila sam frustrirana i bijesna.
„Vidite? Nije bilo suludo, zaista se dogodilo.
Zašto nas niste slušali? Zašto nas niste shvatili ozbiljno?”
Nakon što je Matthew Muller uhićen,
mene jedino zanima
izjava pod prisegom.
ZAPEČAĆENO
To je dokument koji policija sastavi,
a koji detaljno opisuje svaki korak istrage.
Kad je pročitam, postane mi sasvim očito
da je policija uložila vrlo malo truda
u istraživanje same otmice.
Usredotočili su se na to da progone Denise i Aarona.
Ignorirali su činjenicu da je zaista počinjen zločin.
Čitao sam o poligrafskom ispitivanju.
„Nakon ispitivanja
rezultat je nejasan.”
Agent French rekao mi je da sam lagao,
da o tome nema dvojbe.
Aarone, nema nikakve dvojbe da si lagao na poligrafu.
Dakle, lagao mi je.
Bezočno je lagao,
nastojeći me slomiti.
Vidim da u ovoj izjavi postoji dio o ginekološkom pregledu.
Riječ je o utvrđivanju seksualnog napada
koji žrtve silovanja obavljaju u bolnici.
Prema ovoj izjavi, nije bilo fizičkih dokaza
spolnog odnosa bez pristanka.
Denise je satima i satima
detaljno pričala o silovanju.
Pristala sam
jer nisam znala što bih.
Ne ostavlja svako silovanje fizičke ozljede.
Ovo je FBI, jebemu! Trebali bi to znati.
Onda pročitam da je, dok je bio u policijskoj postaji,
Aaron rekao policiji da će ga otmičari zvati na mobitel.
A što policija učini? Uključi zrakoplovni način rada.
Policija je tek iduće večeri ponovno uključila mobitel
i zatekla dva propuštena poziva.
Mogli su locirati pozivatelja.
I locirali su ga
unutar 200 metara…
od mjesta gdje je držao Denise.
Bože sveti!
Da su samo nadzirali njegov mobitel…
mogli su me spasiti od drugog silovanja.
Da.
Dok mi sve ovo pregledavamo,
nazove nas FBI.
Kažu da su sigurni da je Muller bio sam
i da ne traže nikoga drugoga.
Isti ti istražitelji tvrdili su da sam ja ubio Denise, da je to obmana.
Sada ti isti istražitelji tvrde da je bio sam.
Znamo da ih ima još.
A policija će dopustiti da se izvuku
jer joj je tako najlakše.
Dajte! Maknite se!
Maknite se!
Maknite se.
Policija je odbila istražiti dokaze,
a novinari su se cijelo vrijeme smijali.
Želim stati pred njih…
i gledati svakog od njih u lice
dok slušaju istinu.
Sita sam skrivanja.
Nemam se od čega skrivati.
Prije četiri mjeseca rekli smo vam da Denise Huskins govori istinu,
da nije samo nedužna što se tiče optužbi za obmanu,
nego da je žrtva vrlo ozbiljnog i nasilnog zločina.
Denise i Aaron stoje u javnosti, ništa ne govore,
ali njihove emocije sve govore.
Kajem se zbog svoje uloge u tome jer su proživjeli pakao.
Mislili smo da pratimo taj slučaj,
tu sočnu priču, a sve je pošlo po zlu.
Gđica Huskins i g. Quinn
ostali su ponositi
unatoč javnom sramoćenju i ponižavanju.
Preplavio me osjećaj olakšanja.
Puno mi je značilo to što je ona dobila potvrdu
da nije lažljivica.
Kako se mi u policiji usuđujemo tvrditi nešto takvo?
OŽUJAK 2017.
OKRUŽNI SUD U SACRAMENTU
Muškarac koji je priznao krivnju za otmicu Denise Huskins
danas će biti osuđen.
Huskinsova i Quinn prvi će se put suočiti licem u lice
s Matthewom Mullerom.
Cijelo vrijeme dok sam bila oteta…
bila sam mu samo tijelo iza tih naočala.
Nisam ga vidjela, ni on mene.
Znala sam da ću se na sudu
okrenuti prema njemu i natjerati ga da me vidi.
Pogledala sam ravno u njega i rekla njegovo ime.
„Matthew Muller.
Susrećemo se licem u lice, oči u oči.
Ja sam Denise Huskins, žena iza naočala.”
I…
Vratila sam kontrolu nad svojim životom.
MATTHEW MULLER OSUĐEN JE NA UKUPNO 40 GODINA ZATVORA
ZBOG OTMICE, PROVALE I SILOVANJA
NIJE OPTUŽEN ZA POKUŠAJE SILOVANJA U PALU ALTU I MOUNTAIN VIEWU
NI ZA VOAJERSKE INCIDENTE NA MARE ISLANDU
MULLER NIKAD NIJE OBZNANIO ZAŠTO JE ANDREA TREBALA BITI OTETA
G. 2016. DENISE I AARON TUŽILI SU GRAD VALLEJO ZBOG KLEVETE
Dobro.
Dobro jutro. Snima se.
Ovo je snimljen iskaz Andrewa Bidoua.
Tijekom građanske parnice stigla je dojava
o načelniku policije Andrewu Bidouu.
Anoniman je izvor tvrdio da je,
prije negoli je Policijska uprava održala presicu
na kojoj su nazvali Denise i Aarona lažljivcima,
Andrew Bidou rekao Kennyju Parku
da „spali tu kuju”.
Gđica Huskins lišila je našu zajednicu vrijednih resursa,
usađujući pritom strah u stanovništvo.
Gđica Huskins treba se ispričati ovoj zajednici.
Sjećate li se da je netko rekao: „Spali tu kuju”
misleći na gđicu Huskins 25. ožujka?
Nisam čuo da je itko to rekao.
NIJEDAN POLICAJAC UKLJUČEN U SLUČAJ NIJE PODVRGNUT STEGOVNOM POSTUPKU
I počinjem ih slagati.
Kako da ih složim da se činiš kao čudovište?
GLAVNI DETEKTIV MAT MUSTARD PROGLAŠEN JE POLICAJCEM GODINE 2015.
DENISE I AARON NAGODILI SU SE IZVAN SUDA I DOBILI 2,5 MILIJUNA DOLARA
Potkraj 2017…
saznamo da Misty Carausu želi razgovarati s nama.
Htjela sam ih upoznati. Bilo je vrijeme.
Oni uđu… Oprostite.
Ugledam je i izgleda identično
kao na vijestima.
Grlile smo se i neko vrijeme razgovarale.
Bilo je vrlo potresno.
I kažem joj kako sam cijelo vrijeme samo željela
moći nekoga u policiji nazvati junakom
i da je za nas ona junakinja.
Da Misty nije povezala Mullera s nama,
nemam pojma gdje bismo bili.
Dobro smo prošli.
Vjenčali smo se.
Preselili smo se na obalu i započeli novi život.
U ožujku 2020. rodila sam našu kćer Oliviju.
Zatim smo dobili još jednu kćer Naomi.
Osjećamo da je naša obitelj potpuna.
Želim da znaju koliko vrijede
i da nikad nikomu ne dopuste
da im to diktira ili odredi umjesto njih.
Ja se samo nadam da će biti na mamu kad odrastu.
Ako budu takve, bit će dobro.
Da.
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić