2015. JÚNIUS 5.
TÍZ HÉTTEL DENISE SZABADON ENGEDÉSE UTÁN
Megyei segélyhívó.
Betörtek hozzánk a dublini North Terracina Drive-on.
Most is itt vannak.
DUBLIN, KALIFORNIA MEGYE 64 KILOMÉTERRE VALLEJÓTÓL
Én elbújtam a mosdóban.
A férjem dulakodik velük.
Náluk van a lányunk.
Figyeljen ide! Beszéljen hozzám, jó? Hányan vannak?
Nem igazán látni a sötétben.
Egy lézer fénye világított ránk. Azt akarták, hogy forduljunk meg.
- Az ágyban feküdtünk. - Oké.
Hív a férjem.
Már elmenekült!
Elmenekült.
CHRIS SHEPARD ŐRMESTER DUBLINI RENDŐRSÉG
A helyszínre érve a segélyhívásból már tudtam,
hogy egy család lakik odabenn.
Betöréses rablás történt.
A férj tiszta vér volt, és egy rongyot szorított az arcához.
Azt mondta, a lánya biztonságban van,
és a gyanúsított kiszaladt a hátsó ajtón.
A ház mögötti területen gyorskötözőt és ragasztószalagot találtunk.
És begyűjtöttük ezt a bizonyítékot.
A gyanúsított fekete ruhát viselt,
és valószínűleg átugrott ezen a kerítésen.
A kutya ezen az ösvényen vezetett minket,
de itt hosszú kilométereken át csak földek vannak,
így nehéz volt észrevenni.
Nem tudtuk, ki ő, és mit keres itt. Hogy miért ezt a házat választotta.
Mit akarhatott ebben a házban?
CSALÁD
Odajött hozzám a lány.
Azt mondta: „A pulton van egy mobiltelefon.
Szerintem a betörő hagyta itt.”
IGAZI AMERIKAI RÉMÁLOM
DUBLINI RENDŐRSÉG
Amikor felhívtuk a mobiltelefonszám előfizetőjét,
egy nő vette fel a telefont.
Megkérdezem, tudja-e, kié ez a telefonszám.
Azt felelte: „Tudom. Ez a fiam telefonszáma.”
És a fia nevét is megadta.
Matthew Muller.
MATTHEW MUELLER SACRAMENTO, KALIFORNIA MEGYE
Volt tengerészgyalogos.
A Harvard jogi karán végzett.
Találtunk néhány korábbi jelentést,
melyekben gyanúsítottként szerepelt
szexuális erőszak és szexuális erőszak kísérlete miatt.
Így azt gyanítottam, hogy a dublini incidens során
az volt a szándéka, hogy megkötözze a szülőket a házban,
és megerőszakolja a 22 éves lányukat.
Valami ártatlan dolgot mondtunk az anyjának.
„Vissza akarjuk adni a mobilt. Tudja, hol van?”
Mire ő: „A South Lake Tahoe-i házamban.”
South Lake Tahoe egy üdülőhely,
ami úgy 220 kilométerre északra van tőlünk.
Nem tudhattuk, hogy ott van-e még.
Azelőtt kellett odaérnünk, mielőtt rájön, hogy megyünk, és elmenekül.
Felhívott az akkori főhadnagyom, és azt mondta:
„Elmegyünk South Lake Tahoe-ba letartóztatni valakit
egy Dublinban történt betörés miatt.
Van kedved csatlakozni?”
Ez lett volna az első ügyem nyomozóként.
Azt mondtam: „Hogy a fenébe ne? Megyek.”
A következő lesz az.
Azon tűnődtem,
mire számítsak.
Csapdákra, barikádokra? Van nála fegyver?
Nem akartunk zajt csapni, csendben közelítettünk.
Azt akartuk, hogy ez váratlanul érje.
- Házkutatási parancs! - Házkutatási parancsunk van.
Balra van egy nyitott ajtó. Házkutatási parancs!
Tartom a helyzetem.
- Tiszta. - Tiszta.
Jövök hátra. Szétnézek hátul. Hátul vannak.
És aztán…
Fordulj meg, baszd meg!
Visszajövünk!
Mullert megbilincselték.
Nagyon csendes volt, és higgadt. Nem látszott rajta semmiféle érzelem.
Mondtam neki, hogy lefotózom.
Eléggé hétköznapi külseje volt.
Átlagos amerikai fehér férfinak tűnt.
Visszamentem a házba.
Óriási volt a kupleráj.
Olyan szag volt benn…
Mi is lenne rá a jó szó? Állott.
Amikor mindent átkutatunk,
olyan dolgokat találunk, amik a bűntényhez kötötték.
Találtunk gyorskötözőt és ragasztószalagot.
Olyat, mint amit a dublini háznál is hagyott.
Lefestett játékfegyvereket.
Az egyikre lézert erősített.
A dublini áldozatokat úgy ébresztette fel, hogy lézerrel az arcukba világított.
Szóval kezdett összeállni a kép.
De ahogy ott álltam a házban, feltűnt, hogy az ablakokat letakarták.
Éreztem, hogy itt sokkal többről van szó.
A hálószoba nagyon koszos volt.
Az az érzésem támadt, hogy ott más is történt.
A mosdóban találtunk egy üveg NyQuilt és egy fecskendőt.
Valami azt súgta,
ez fura, itt valami nem stimmel.
Aztán találunk egy lopott járművet.
Egy fehér Mustangot.
Benne Matthew Muller igazolványával.
A GPS meg volt nyitva, és több különböző cím volt benne.
LAS VEGAS, NEVADA ÁLLAM
Miért ment el ezekre a helyekre? És kivel?
A csomagtartóban
egy torzószerű tárgyat találtam.
Feketébe öltöztették.
Egy felfújható bábu volt.
Úgy nézett ki…
mintha ez is egy másik ember lenne.
Fogalmam sem volt, mire kellett neki,
de a frászt hozta rám.
Aztán megtaláljuk az övtáskát.
És a zsebében volt egy úszószemüveg,
ami ragasztószalaggal volt leragasztva.
Ahogy kivettem a zsebből, megláttam rajta egy szőke hajszálat.
Mondom: „Úristen!”
Nem tudtuk, kié a hajszál.
Nem hittem, hogy valaki önszántából tépte ki.
Vajon élt még? Vagy meghalt?
Ki kellett derítenünk, kié.
2015 júniusára
tejesen elveszve éreztem magam.
Féltem, mert az emberrablók még szabadon jártak.
Még mindig aggódtunk amiatt, hogy vádat emelnek-e ellenünk
átverésért.
Denise és én a szüleinknél laktunk, vagy a barátainkkal…
Szökevényeknek éreztük magunkat.
BECKY TE NEM VAGY KOMPLETT
Megnyitottam a Facebookomat, és elárasztott a gyalázkodás.
KÉSZ VICC VAGY, REMÉLEM, MEGFIZETSZ A TETTEIDÉRT.
És ahogy olvastam őket…
KI KÉNE NYÍRNI TÉGED
Nagyon frusztráló volt.
Mármint,
rohadt sértő volt.
Hogy olyan embernek tartottak,
aki ilyesminek tenné ki a családját.
Hogy képes lennék kitalálni egy ilyen szövevényes hazugságot,
nem is tudom, hogy miért.
Ez teljesen összetört.
Nem tudtunk dolgozni.
Túl nagy trauma ért. Azt sem tudtuk, visszamehetünk-e,
ha akarunk, mivel csalónak tituláltak.
TÉNYLEG MEGTÖRTÉNT?
NINCS BIZONYÍTÉK ÁTVERÉS VOLT
TÉNYLEG MEGTÖRTÉNT?
HOLTODIGLAN
Az ügyvédeink fáradhatatlanul dolgoztak azon,
hogy rávegyék a rendőrséget és az FBI-t az emberrablók felkutatására.
De hónapok teltek el,
és ők csak velünk voltak elfoglalva.
De aztán, szinte véletlenül, megtudtuk,
hogy a nyomozást vezető ügynök, David Sesma…
- Ő David Sesma. - Üdv! Az FBI küldött.
…régebben az exem, Andrea párja volt, akit az emberrabló eredetileg kiszemelt.
AARON EXMENYASSZONYA
Sesma semmiképp sem dolgozhatott volna ezen az ügyön.
Ez az összeférhetetlenség világos, egyértelmű, határozott esete.
Leírtam a Főfelügyelői Hivatalnak,
hogy mi a helyzetet.
Azt válaszolták,
az illetékes hatóságok “nem találták szabályba ütközőnek.”
Hát ezért nem nyomoztak rendesen? Ezért nem törődtek a bizonyítékokkal?
Ez már nem paranoia volt. Személyes üggyé vált.
Két átlagember állt az FBI-jal szemben.
Közben mihez kellett volna kezdenünk?
Zárt ajtók mögött élni
életünk végéig?
Sehol nem voltunk biztonságban.
KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS, BECSÜLET, TISZTESSÉG, BIZALOM
DUBLINI RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Amikor visszaértünk a kapitányságra, azon agyaltam,
hogyan és hol kezdjem a szőke hajú áldozat keresését.
Matthew Muller neve több incidens kapcsán is felmerült
Észak-Kaliforniában.
MATTHEW MULLER SZEXUÁLIS ERŐSZAK KÍSÉRLETE
Az első, amit láttam, még 2009-ben történt.
Hatvan kilométerre Dublin városától, Palo Altóban történt.
Felhívtam hát a helyi őrsöt,
és elmondtam a nyomozónak, hogy őrizetbe vettük Mullert.
Erre közbevágott:
„Van róla egy fénykép az asztalomon, már 2009 óra bámulom.
Érintett volt egy szexuális zaklatási ügyünkben,
de sosem tudtam rábizonyítani.”
A Palo Altó-i rendőrség olyan vérfagyasztó betörés ügyében nyomoz,
hogy a helyiek este félnek lefeküdni.
Fizikailag korlátozta a mozgásában, és bekötötte a szemét.
Nagyjából 03:30-kor,
egy 32 éves nőt egy fekete ruhás férfi ébresztett fel.
KORLÁTOZTA A MOZGÁSÁBAN
Megkötözte, NyQuilt itatott vele,
leragasztotta a szemét, és azt mondta, meg fogja erőszakolni őt.
A nő könyörgött, és elmondta, hogy korábban már megerőszakolták.
A férfi azt mondta, nem teszi ki ennek újra,
és békén hagyta őt.
Három héttel az eset előtt
Matthew Mullert megállította egy Palo Altó-i rendőr,
mert látta őt kiugrani a bokrok közül egy lakókomplexum közelében.
Így Matthew Mullerből gyanúsított vált.
De nem volt olyan DNS vagy bizonyíték, ami Matthew Mullert az ügyhöz kötné,
így az megoldatlan maradt.
Sok hasonlóság volt a Palo Altó-i ügy
és a South Lake Tahoe-ban talált tárgyak között.
De a jelentés nem említett úszószemüveget.
Így tudtam, hogy van egy másik áldozat is,
és ki kellett derítenem, ki ő.
Mielőtt csatlakoztam a rendőrséghez,
az egyik barátnőm szexuális erőszak áldozatává vált.
Miatta lettem rendőr.
Ki akartam állni az áldozatokért, vádat emeltetni a gyanúsítottak ellen,
és hosszú időre börtönbe juttatni őket.
A szabadidőmben is ezen az ügyön dolgoztam,
és érzelmileg egyre jobban bevonódtam.
Aztán rábukkantam egy másik 2009-es ügyre.
Csupán 13 kilométerre Palo Altótól.
Mountain View városában.
2009-ben a harmincas éveimben jártam.
Volt párom, de egyedül éltem.
Aznap 04:30 környékén, vagy nagyjából 05:00-kor ébredtem.
Gondoltam: „Remek! Egy kicsit visszaalhatok.”
Aztán…
Éreztem, ahogy valami rám nehézkedik.
Sikítottam, és valaki azt ismételgette: „Semmi baj, Tracey.”
Azt mondta, ha nem hagyom abba a sikítást, betömi a számat.
Gyorskötözővel megkötözött.
Megitatott velem valamit, amitől elálmosodtam.
És egy lesötétített úszószemüveget adott rám, hogy ne lássak.
Azt mondta:
„Rossz hírem van.
Sajnos most meg kell hogy erőszakoljalak.”
És…
És ekkor eluralkodott rajtam a pánik,
és könyörögni kezdtem:
„Nem kell ezt tenned. Kérlek, ne tedd ezt!”
Meg hogy: „Mindent megtettem, amit kértél. Te…”
Ilyenkor alkudozni kezdesz. Azt mondogatod:
„Kérlek, ne tedd ezt!”
És…
emlékszem, hogy egy időre teljesen elhallgatott.
Aztán sóhajtott, és azt mondta:
„Ez nem megy.
Sajnálom. Tudom, hogy ez hosszú időre hazavág majd.
Talán vehetnél egy kutyát.
Az jó lenne arra, hogy megvédjen.
Megakadályozhatná, hogy újra ilyesmi történjen.”
Hirtelen meggondolta magát,
próbált jófiúnak tűnni.
Bűnmegelőzési tanácsokat adott neki
azzal kapcsolatban, hogy ne váljon többé áldozattá.
De Tracey-nek hosszú barna haja van.
Az általam talált úszószemüveget nem használhatták rajta.
Az egyik kiérkező rendőr azt kérdezte: „Biztos, hogy nem csak rosszat álmodott?”
Emlékszem, hogy azt mondtam:
„Nem, ez nem álom volt.
Álmomban hogy keletkeztek volna ilyen nyomok?
Nem, ez tényleg megtörtént velem.”
A párommal is beszéltek.
Megkérdezték, hogy figyeleméhes vagyok-e.
Hogy hajlamos vagyok-e történeteket kitalálni.
Hogy ő elhiszi-e, hogy ez tényleg megtörtént.
Hogy őszinte legyek, teljesen ledöbbentem.
Tudtam, hogy ez a férfi létezik. Tudtam, hogy ez valószínűleg megismétlődik majd,
és nagyon frusztrált, hogy a rendőrség nem vette ezt komolyan.
Ahogy telt az idő, próbáltam bizakodó maradni.
Csak arra vágytam, hogy valaki higgyen nekem.
Amikor először…
zaklattak, 12 éves voltam.
Még gyerek voltam, és váratlanul ért,
és nem tudtam, mit tegyek, és…
magamat hibáztattam. Szégyelltem magam.
Aztán pár évvel később
megtudtam, hogy az elkövető egy másik lányt is molesztált.
Hihetetlen bűntudatot éreztem, amiért korábban hallgattam.
Aztán 19 éves koromban
újra megtörtént.
Egy közeli barátomnál voltam.
Egy kisebb társasággal voltam ott.
Ittunk.
Elaludtam a kanapén, és arra keltem, hogy nincs rajtam a nadrágom.
És egy fickó ujjal belém hatolt.
Azt gondoltam: „Ezúttal jelenteni fogom. Kinyitom a szám.”
Elmentem a rendőrségre, és a parkolóban találkoztam egy rendőrrel,
aki lényegében lebeszélt az egészről.
Azt mondta: „A te szavad áll szemben az övével. Nem lesz bizonyíték.”
Erre tessék…
Konkrétan az éjszaka közepén elraboltak.
Elhurcoltak és meggyaláztak.
És továbbra sem…
hitt nekem senki.
Nem tudtam, minek kell még történnie velem…
Minek kell még bármelyik nővel történnie, hogy végre higgyenek nekik.
Reménytelennek tűnt az egész.
RENDŐRSÉG
Egyszerűen nem adhattam fel a szőke hajú áldozat keresését.
Csak ez foglalkoztatott.
LOPOTTGÉPJÁRMŰ-ADATBÁZIS GYÁRTÓ: FORD
Úgy döntöttem, visszatérek a fehér Mustanghoz.
Az autót hét hónappal azelőtt lopták el.
Vallejo városában.
Felvettem a kapcsolatot a tulajdonossal,
elmondtam neki, hogy megvan a Mustang, és hogy egy betörés során használták,
mire ő megállított, és azt mondta:
„Hallott a Mare Island-i rémről?”
Azt gondoltam:
„Hol van Mare Island? És ki lehet a rém?”
Mare-Islandet egy apró híd köti össze Vallejóval.
Ez egy csendes környék.
De 2014-ben
volt ott egy férfi, aki egy csomó diákot zaklatott.
Az ablakukon át leselkedett,
fényképeket készített, aztán felszívódott.
Ez a férfi hosszú időn át terrorizálta a környéket éjszakánként,
de a rendőrök nem tettek semmit.
Így a saját kezükbe vették a dolgot.
Pár diák hazáig követte a férfit,
és rájöttek, hogy ő is Mare Islanden él.
Kicsit kutakodtak, és megtudták, hogy a seregben szolgált…
és ügyvéd.
Ekkor azt gondoltam:
„Matthew Muller a Mare Island-i rém.”
Azt a rohadt!
Az összes incidenst jelentették a rendőrségnek,
de a nyomozás leállt.
Hogy lehet, hogy a rendőrség nem nézett a körmére?
Voltak nyomaik.
Aztán az autó tulaja azt mondta, 2015 márciusában
kifulladt a Mare Island-i rém ügye.
Azt mondta: „Tudja, akkoriban történt a holtodiglanos eset.
Hallott már róla?”
De fogalmam sem volt, miről beszél.
Rákerestem a neten: „Vallejói emberrablás, holtodiglanos eset.”
Kiadott egy csomó cikket.
Váltságdíjért elkövetett emberrablás: egy 30 éves nőt
erőszakkal vitték el éjszaka egy Mare Island-i otthonból.
Egy Kirkland Avenue-i címről rabolták el,
arról a környékről, ahol a Mare Island-i rém is kukkolt.
A gyanúsított gyorskötözővel kötözte meg őket,
majd leragasztott úszószemüveggel takarta el a szemüket.
A szívem zakatolt. A gyomrom felfordult.
A nő, aki azt állítja, elrabolták,
ma reggel sértetlenül bukkant fel Huntington Beachen.
A Mustang GPS- ében Huntington Beach is szerepelt.
És aztán…
megláttam ezt a képet erről a fehér nőről,
akinek hosszú szőke haja volt.
Istenem! Az úszószemüvegen talált szőke hajszál
épp olyan volt, mint Denise haja.
A rendőrség időpazarlásnak titulálta.
Az egész egy jól kidolgozott átverés volt.
Ezt a nőt az országos hírekben nevezték hazugnak,
de én csak át akartam nyúlni a képernyőn, megölelni őt, és azt mondani:
„Rám számíthatsz.”
Felhívtam a vallejóiakat.
Totál fel voltam pörögve. Mondom: „Oldjuk meg most azonnal!”
Senki nem vette fel.
De én olyan vagyok, mint egy levakarhatatlan exbarátnő.
Így folyton próbálkoztam.
Hívogattam őket.
Végül kapcsoltak egy nyomozót, aki azt mondta:
„Az ügyet átadtuk az FBI-nak, már nem mi nyomozunk benne.
Hívja fel őket!”
Mire én: „Oké. Adja meg a számukat!”
Hát megadta David Sesma FBI-ügynök telefonszámát.
Leraktam, és azt gondoltam: „Ezzel nem mentem semmire.”
Aztán felhívtam David Sesmát.
Elmondtam neki,
hogy őrizetbe vettünk egy gyanúsítottat, aki nagyon hasonlít arra,
akit Denise Huskins ügyében keresnek, amit ők átverésnek tituláltak.
Visszavágott, hogy ők sosem titulálták annak.
Mondtam, hogy mindenesetre ezt a férfit őrizetben vettük,
és talán beszélhetne vele, mert a két ügy nagyon hasonló.
Azt mondta,
küldjek át minden információt, és ők majd megnézik.
Én meg azt gondoltam: „Ennyi?”
Nagyon csalódott voltam.
Találkozót szerveztünk az FBI-jal,
hogy átnézzük a bizonyítékokat South Lake Tahoe-ból.
Megmutattam a gyorskötözőket,
a ragasztószalagot…
és ez kíváncsivá tette őket.
De aztán amikor meglátták a vízipisztolyt,
azt mondták, hogy ez ugyanaz a fegyver,
amiről az emberrablók e-mailben fotót küldtek
a San Francisco Chronicle-nek.
Aztán megmutattam nekik a fotót a szemüvegről és a szőke hajszálról,
és láthatóan megdöbbentek.
Rájöttek, hogy talán tévedtek,
és tovább kell vizsgálniuk a vallejói incidenst.
Felhívott az ügyész.
Azt mondta: „Doug, azt hiszem, áttörés történt az ügyben.”
És hogy: „Elkaptunk egy férfit. Most is őrizetben van.
Bizonyítékot találtunk, ami a Denise és Aaron elleni bűntényhez köti.”
Képzelhetik, ez mekkora sokként ért.
Friss hírek délben, a rejtélyes vallejói emberrablás ügyében.
Óriási áttörés történt egy fura emberrablási ügyben.
Ezt az ügyet a Holtodiglan című filmhez hasonlították.
Letartóztatás történt Denise Huskins elrablása ügyében.
Ez tényleg megtörtént.
Denise és Aaron igazat mondtak.
Leesett az állam.
A hatóságok azt állították, Huskins hazudott az elrablásáról.
Az elfogatóparancs szerint Denise jelezte,
hogy a fogvatartója megerőszakolta őt.
Te jó ég!
Nagyon felvillanyoztak a hírek.
Milliónyi kérdés motoszkált a fejünkben.
Az FBI azonosította a gyanúsítottat.
Matthew Muller 2006-ban végzett a Harward jogi karán,
és három évig dolgozott ott kutatási asszisztensként.
Azt mondta a nyomozóknak, bipoláris, és öbölháború-szindrómában szenved.
Muller bevándorlási ügyekkel foglalkozott San Franciscóban,
de az év elején kizárták az ügyvédi kamarából.
Néztem ezt a férfit.
Felfordult tőle a gyomrom.
Csak próbáltam feldolgozni
a helyzetet.
Mert azelőtt sosem láttam a férfit, aki fogva tartott és megerőszakolt.
De aztán videófelvételt is mutattak róla.
Itt látható a Univiosion felvételén.
Egészen a mai napig azt mondták:
„Még bíróság elé sem állhat.”
A hanglejtése, a beszédritmusa.
Tudtam, hogy ő az.
Az, hogy hallottam és láttam őt, megerősítette, hogy ez tényleg megtörtént.
Óriási frusztrációt és dühöt éreztem, és azt gondoltam:
„Látjátok? Mégsem volt akkora őrültség, mert megtörtént.
Miért nem hallgattatok ránk, vagy vettétek komolyan, amit mondtunk?”
Matthew Muller letartóztatása után
egyvalamit mindennél jobban látni akartam.
A nyomozati anyagot.
LEZÁRVA
Ezt a dokumentumot a bűnüldöző szervek állítják össze,
és részletezi a nyomozás minden egyes lépését.
Amikor elolvastam, nyilvánvalóvá vált,
hogy a bűnüldöző szervek alig foglalkoztak
magával az emberrablási bűncselekménnyel.
A Denise és Aaron elleni vádemelésre koncentráltak.
A valódi bűnténnyel egyáltalán nem is foglalkoztak.
A poligráfos vizsgálatról azt írja:
„A vizsgálat
ismeretlen eredménnyel zárult.”
French ügynök azt mondta, nem is kérdés, hogy csúnyán elhasaltam rajta.
Aaron, egyértelműen elhasalt a hazugságvizsgálaton.
Szóval csak hazudott.
Hazudott, mint a vízfolyás, hogy megtörjön engem.
Aztán megláttam, hogy a nyomozati anyag kitér az orvosszakértői-vizsgálatra.
Ez a vizsgálat a szexuális erőszakra irányul,
a kórház végzi el szexuális erőszak áldozatain.
A nyomozati anyag szerint nem találtak fizikai bizonyítékot
a nem közös megegyezésen alapuló szexre.
Denise hosszú órákon át részletezte, hogy hogyan erőszakolták meg.
És én belementem,
mert nem tudtam, mi mást tehetnék.
Nem minden nemi erőszak okoz fizikai sérüléseket.
Ez a kibaszott FBI. Nekik tudniuk kéne ezt.
Aztán olvastam, hogy amikor Aaron a vallejói rendőrségen volt,
szólt a rendőröknek,
hogy az emberrablók a telefonján keresik majd.
Erre ők mit csináltak? Repülési üzemmódba tették.
Aaron telefonját csak másnap este kapcsolták vissza.
Akkor látták, hogy volt két bejövő hívása.
Ezeket le lehetett nyomozni.
És kiderült, hogy 200 méterre kezdeményezték őket onnan,
ahol Denise-t fogva tartották.
Úristen!
Ha megfigyelték volna a telefonját,
megmenthettek volna a második erőszaktól.
Igen.
Aztán amikor még javában zajlott ez az egész,
felhívott az FBI.
Azt mondták, biztosak abban, hogy Muller egyedül tette ezt,
és nem keresnek már senki mást.
Ezek a nyomozók mondták azt is,
hogy megöltem Denise-t. Ők mondták azt is, hogy átvertük őket.
És most ők mondták azt is, hogy egyedül tette.
Tudtuk, hogy voltak társai.
És a rendőrség hagyta őket meglógni, mert nekik így volt a legkönnyebb.
Kérem, menjenek arrébb!
Arrébb!
El az útból, kérem!
A rendőrség nem foglalkozott a bizonyítékokkal,
és a média pedig végig kinevetett.
Oda akartam állni,
hogy a rohadt szemükbe nézzek,
miközben megtudják az igazságot.
Elegem volt a bujkálásból.
Nem volt miért bujkálnom.
Már négy hónapja is megmondtuk, hogy Denise Huskins igazat mond.
Hogy nemcsak hogy nem vert át senkit,
de egy nagyon súlyos és erőszakos bűncselekmény áldozata lett.
Denise és Aaron egy szót sem szóltak a nyilvánosság előtt állva,
de a rajtuk látható érzelmek beszéltek helyettük.
Bánom, hogy részt vettem ebben, mert emiatt ők rengeteget szenvedtek.
Azt hittük, a sztori, amiről tudósítunk,
életünk legpikánsabb sztorija, de óriásit tévedtünk.
Ms. Huskins és Mr. Quinn emelt fővel viselték
a gyalázatot, a nyilvános megaláztatást.
Hihetetlenül megkönnyebbültem.
És rengeteget jelentett a tudat, hogy Denise neve tisztázódik.
Hogy kiderül, nem hazug.
Egyáltalán hogy merészelünk mi, bűnüldöző szervek ilyet állítani?
2017. MÁRCIUS
SACRAMENTÓI KERÜLETI BÍRÓSÁG
Ma hirdetnek ítéletet a férfi ügyében, aki beismerte Denise Huskinst elrablását.
Huskins és Quinn először találkozik szemtől szemben
Matthew Mullerrel.
A fogságban töltött idő alatt…
csak egy test voltam neki a szemüveg mögött.
Sosem láttam őt, és ő sem látott engem.
Tudtam, hogy amikor ott állok majd, odafordulok hozzá, hogy rám nézzen.
Egyenesen ránéztem, és kimondtam a nevét.
„Matthew Muller!
Végre szemtől szemben is találkozunk.
Denise Huskins vagyok, a nő az úszószemüveg mögül.”
És…
aznap visszanyertem a régi önmagam.
MATTHEW MULLERT ÖSSZESEN 40 ÉV BÖRTÖNBÜNTETÉSRE ÍTÉLTÉK
EMBERRABLÁSÉRT, RABLÁSÉRT ÉS NEMI ERŐSZAKÉRT
NEM EMELTEK VÁDAT ELLENE
A PALO ALTÓ-I ÉS MOUNTAIN VIEW-I NEMI ERŐSZAKRA TETT KÍSÉRLETÉRT
ÉS A MARE-ISLAND-I KUKKOLÁSÉRT
MULLER NEM ÁRULTA EL, MIÉRT ANDREA VOLT AZ EMBERRABLÁS CÉLPONTJA
2016-BAN DENISE ÉS AARON BEPERELTE VALLEJO VÁROSÁT RÁGALMAZÁSÉRT
Oké.
Jó reggelt! Megy a felvétel.
Ez Andrew Bidou videóra rögzített vallomása.
A polgári peres ügy során érkezett egy füles
a rendőrfőnökkel, Andrew Bidouval kapcsolatban.
A névtelen forrás szerint,
a vallejói rendőrség országos sajtótájékoztatója előtt,
ahol Denise-t és Aaront hazugnak nevezték,
KENNY PARK FŐHADNAGY VALLEJÓI RENDŐRSÉG
Andrew Bidou azt mondta Park főhadnagynak:
„Adj a ribancnak!”
Ms. Huskins értékes erőforrásoktól fosztotta meg a közösségünket,
eközben félelmet keltve annak tagjaiban.
Így Miss Huskins tartozik bocsánatkéréssel a közösség számára.
Emlékszik olyanra, hogy bárki azt mondta: „Adj a ribancnak!”
Ms. Huskins kapcsán március 25-én?
Sosem hallottam ilyet senkitől.
AZ AARON ÉS DENISE ÜGYÉN DOLGOZÓK EGYIKE ELLEN SEM INDULT FEGYELMI ELJÁRÁS
És elkezdem összerakni őket.
Hogy rakjam úgy össze, hogy maga szörnyetegnek tűnjön?
MAT MUSTARD VEZETŐ NYOMOZÓ
AZ ÉV RENDŐRSÉGI ALKALMAZOTTJA LETT 2015-BEN
DENISE ÉS AARON PEREN KÍVÜLI MEGÁLLAPODÁST KÖTÖTT,
MELY ÉRTELMÉBEN 2,5 MILLIÓ DOLLÁRT KAPTAK
Aztán 2017 végén megtudtuk,
hogy Misty Carausu beszélni szeretne velünk.
Találkozni akartam velük. Úgy éreztem, ideje.
Besétáltak… bocsánat.
Besétáltak, és Denise pontosan úgy nézett ki,
mint a hírekben.
Összeölelkeztünk, aztán beszélgettünk picit.
Nagyon megindító volt.
Elmondtam neki, hogy én végig csak arra vágytam,
hogy felbukkanjon egy hős a bűnüldöző szerveknél dolgozók közt,
és ő a mi hősünk.
Ha Misty nem köti össze velünk Mullert,
fogalmam sincs, most hol lennénk.
Nagy szerencsénk volt.
Összeházasodtunk.
Leköltöztünk a partra és új életet kezdtünk.
Aztán 2020 márciusában életet adtam a kislányunknak, Oliviának.
Aztán született még egy kislányunk, Naomi.
Így már teljes a családunk.
Szeretném, ha tudnák, mennyire értékesek,
és soha nem hagynák senkinek,
hogy helyettük meghatározza azt.
A leghőbb vágyam, hogy olyanná váljanak, mint az anyukájuk.
Mert akkor minden rendben lesz.
Igen.
A feliratot fordította: Tóth Norbert