КНИГА ПЕРША
13-Й АПОСТОЛ
НИЖНЄ МІСТО, ЄРУСАЛИМ
РАНОК НЕДІЛІ
33 РІК НАШОЇ ЕРИ
Не дасте кілька монет?
Щоб я міг поїсти, зігрітися та знайти притулок.
Буду вдячний за будь-яку допомогу.
З дороги, брудний виродку!
Чмо яке!
-Геть з дороги! -Що? Просто…
Що ти робиш? Їдь давай!
-Переїдь його. -Що?
-Наїжджай на нього! -Я не можу!
-Можеш! Швидше! Їдь! -Гаразд!
Вали, облізлий волоцюго!
Вперед!
-Швидше не вмієш, Маріє? -Ах, так?
Вона мене вдарила.
Обережно, візки, Кларе!
-Що? -Візки!
ЗЕМЛЯ ЦИГАН
Ми озолотимося!
Сто процентів, друже.
На два-три дні принаймні.
Мене неможливо випередити.
Хіба що за балачками, Маріє!
Цигани!
Тобі зле?
Ілле!
Знімайте з нього балахон.
Відваліть від мене!
Кларе…
Кларе.
Каббадже, ти й гадки не маєш, як я влип через тебе.
Лежати.
Нехай це буде уроком.
Провалюй з циганської землі та ніколи не повертайтеся.
Каббадже, будьмо друзями.
-Як у старі часи. -Па-па.
-Віддай балахон. -Як низько.
Цигани!
Поверніться, малолітні гівнюки.
І що ти зробиш?
Пацюк.
Перепрошую, вибачте. Заберіть кіз.
Агов.
Твоїм духом за версту тхне, Кларе.
Боже правий! Справді, аж дихати нічим.
Ти ціла, Маріє?
-Що? -А що?
Їй нічого не було.
Про мене краще подумай.
Бувайте, безбожники.
Вона благословенна.
-Та що з тобою таке? -А що?
Я програв гонку, Ілле.
І втратив коней.
Я — ходячий покійник.
Я пропоную тобі з'їздити до Джедедая,
благати пощади.
Нам з'їздити.
Добре, «нам».
Це він.
Ісус із Назарета.
Бог мій.
Ні-ні, Бога не існує.
А вони, так.
Сяють наче зірки, Ілле.
Зірки це м'яко сказано. Вони, блін, наче сонце.
І вони під протекцією. Ніхто не зачіпає їх.
Я теж так хочу за десять років.
Я хочу цього вже зараз.
Крім дорогої мішури.
Це Хома із ним?
Мир тобі, Хома!
Мир тобі, Кларенсе!
-Тепер облиш мене. -Що це має означати?
Означає: не зачіпай мене, невіруючий.
Я вірю у життя, яким воно є.
Ти молишся тому, кого ніколи не бачив.
Богохульство.
Тоді познайом мене з ним. З Ісусом.
Подивимося на його дива зблизька.
Щоб він дізнався, що в мого близнюка немає віри?
Що він — торговець краденого?
Продавець порочних трав?
Ніхто.
Я не ніхто!
Чоловік, у якого немає честі, —
це ніхто.
Лише тому, що ви — близнюки,
не значить, що ви — брати, брате.
Мати була при смерті, коли він пішов із дому.
І це в мене немає честі?
Я не ніхто, Ілле.
Мені ось ці, будь ласка.
Нюх мене не підвів.
Мир вам, Кларе, Ілле!
-Мир тобі, Зеке! -Мир.
Куди вас відвезти цього гарного дня,
доки Джедедая тебе не вбив?
Відвези мене додому, я перевдягнуся,
і поїдемо в гарем Джедедая.
Це обійдеться тобі у п'ять шекелів. Платиш одразу.
А то з покійника грошей не взяти.
Ми дамо тобі шість,
але ти помиєшся на зайві, добре?
Гаразд, поїхали.
Він легкий.
А ти гадав, буде важчим?
У цьому й проблема з вами.
Ви, засранці, вічно зменшуєте дозу.
Я б купляв у когось іншого,
якби знав, хто ще продає.
Але ж не знаєш.
Привіт, красуне!
Що за запах?
Довга історія.
А це що таке?
Це тобі. Передаси Варінії.
Мамо, моя травичка?
Допомагає від глаукоми.
Краще не ходи до неї немитим.
Я просто хвилююся, щоб ти не залишився незайманим.
О, вау.
Я не незайманий.
Те, чим ти займаєшся вночі за тією ширмою, не рахується.
Це не я. Це тутешні пацюки.
Дуже шумні пацюки.
Добре.
Мамо, колись я витягну тебе звідси.
Поселю у великому будинку.
Ти зможеш займатися, чим захочеш.
Обіцяю тобі.
Дім там, де ти щасливий, синку.
А я щаслива тут, із тобою.
З сином, який заледве здатний тебе забезпечувати?
І іншим, скаженим, що бігає за якимось лжепророком?
Хома слідує своєму призначенню. Нам треба просто любити його.
Я люблю тільки тебе.
Синку,
будь каменем, а не кригою.
Будь собою.
Так, я знаю.
Співпереживай іншим.
Добре.
Тепер митися. Смердиш як!
Я не смерджу.
Таки смерджу.
Мені це щось не дуже подобається, Ілле.
Коли Джедедая вбиватиме тебе, буде гірше.
Припини так казати.
Це правда.
Ілля та Клар, га?
Двоє черв'яків.
Геть з дороги.
Нахаба Клар.
Мир тобі, Джедедаю!
Судячи з того, що ви припхалися без попередження,
ви, що найвірогідніше, втратили мої гроші,
мого коня
та мою колісницю. Я правий?
Пройшло лише кілька годин.
Ти дав мені 30 днів, щоб повернути борг.
І залишилося 29 днів і 22 години
або смерть.
Ви обоє маєте знати,
що перш ніж вас розіп'ясти,
я зроблю дещо погане.
Хіба саме по собі розп'яття не є чимось поганим?
Знаєш, ти укладаєш угоду з дияволом,
це коштуватиме тобі шекель.
Тепер покинь місце мого відновлення,
поки я не скоротив ті 29 днів до нуля.
Не хвилюйся, Ілле.
У мене є план.
Ось це мене і хвилює.
Вимітайтеся!
-Ми і так йдемо. -Що, по-твоєму, ми робимо?
-Це зайве. -Придурок.
Покайтеся!
Бо Царство Боже близько.
Він усіх прийме.
Крім тебе.
А я що, не син Божий?
Ти — пихатий телепень.
Ти хочеш, щоб я охрестив тебе, щоб здобути милість Божу,
щоб вас із цим бушменом прийняли з розпростертими обіймами,
коли вас заберуть небеса?
Так. Переважно.
Отже, Кларе,
ти тепер віриш в Ісуса?
Так.
Переважно.
Брехун!
Ти лише хочеш мене розвести,
вдаючи, що став праведником,
щоб здавалося, що ти тепер віруючий, в надії,
що Джедедая Жахливий тебе не вб'є?
У Єрусалимі новини розповсюджуються швидко.
У тебе 30 днів, щоб заплатити йому, або він вб'є вас обох.
Добре, Іване, у тебе чарівно виходить ця історія зі святою водою, ясно?
Я чув, що ти хрестив самого Ісуса.
Що робить його кращим за мене?
Нечестива свиня!
Не роби так!
Думаєш, тебе не вб'ють, бо ти хрещений?
Ти не віруючий.
Але ти мені подобаєшся, Кларе.
Не дивлячись на твій егоїзм,
десь у тобі живе прекрасна душа.
-Добре. Якщо Бог справді існує… -Милостивий Боже,
врятуй цього грішника від самого себе.
Клар — безмозкий баран,
вічно продає протизаконні речі,
хоча з легкістю міг би знайти нормальну роботу.
А тепер у нього проблеми з мучителем містечка,
і ще він закоханий у молодшу сестру того самого мучителя,
якої ні на краплю не вартий, мушу додати.
Милостивий Боже,
Джедедая Жахливий його точно приб'є,
тому коли ти врешті зустрінешся з ним, Боже, а це скоро,
прошу, дозволь йому потрапити у рай, Боже.
А потім
дай копняка під зад!
Щоб він назавжди запам'ятав, що втрачає
через те, що не розумів рівня свого кретинизму
та не покаявся.
-Амінь. -Амінь.
Скажи це.
Амінь.
Так. Омийте його.
Омийте його.
-Ну, годі вже омивати. -Що?
Вже хай встає.
-Він вже омитий. Омитий. -На це треба хвилину.
-Що? -Він не такий грішний.
Теж ляпаса хочеш? Мені підійти?
-Ану, спробуй. -Треба…
Не думаю, що хрещення спрацювало, брате.
Це тому що це все дурня.
Та маю надію, що за це Джедедая дасть якусь поблажку.
Центуріони.
Хай побуде в тебе. Не чіпай.
Ваші імена та посвідчення особи.
Кларенс.
Ілля.
У цьому районі сталася крадіжка.
І ви, панове, підходите під опис злодіїв.
Кумедно, бо ми з другом підходимо під два абсолютно різні описи.
Ти кличеш мене обманщиком, селюче?
Чому б нам не вирішити це раз і назавжди?
Покажіть нам опис цього злодія.
Тутанхамона шукаєте?
Я — трибун Антоніус.
Я призначений в цей некерований район,
щоб винищити таких скарабеїв, як ви.
То ось про що усі ті ієрогліфи?
Про наше винищення за будь-яку ціну?
Я проткну твої кишки своїм мечем
без жодного докору сумління,
лише щоб почути, як розколюється твій хребет.
Тому валіть звідси,
або за годину вашими залишками годуватимуть худобу.
Як поетично.
А дійсно поганим хлопцям усе сходить з рук.
Ну, я трохи потягнуся, Ілле.
Так.
Добре.
Дякую! Ти гарна людина.
Гадаю, це занадто.
Ні. Це…
Це сильно.
Велично, так?
Узрійте! Той, кому заборонили таскатися сюди,
а він все ж припхався.
Добре.
Мир тобі, Кларенсе!
Мир тобі, Варініє!
Чому такий мокрий, коли там дощем навіть не пахне?
Я щойно охрестився.
Охрестився?
-Так. -Серйозно?
Я віднайшов віру.
Невже? Оце так.
Про це я маю послухати.
У тебе все гаразд?
А в тебе?
Мама зшила її для тебе.
Трохи намокла під час хрещення,
але висохне.
Подякуй їй від мене.
Ти ж прийшов не заради того, щоб віддати її.
Що тебе непокоїть?
Я намагаюся стати краще,
щоб бути хоч трохи гідним тебе.
Ти — сільський баламут.
Я не можу бути з такою людиною, як ти.
Це тому, коли дивишся на мене, твої очі стають червоними, як рубін?
Я помітив це.
Бо мої сяють як сапфір, коли дивлюся на тебе.
Розумієш?
Що б не було в тебе на думці,
ти сам до цього не готовий.
У моїх думках ти, моя королево.
Це тому, що твої думки блукають у хмарах.
З підлими пройдами
та безчесними аморальними чоловіками.
«Підлими пройдами»? Згадуючи про них,
замовиш за мене брату слівце?
-Куди ти тепер встряв? -Позичив грошей
на вуличну гонку з Марією Магдалиною.
А потім Каббадж із тими пацюками підсиділи мене, тому я програв.
Якщо я не поверну йому гроші, я — ходячий покійник.
Слухай, від тебе потрібно
лише сказати йому, що мене щойно охрестив сам Іван.
І тоді, він, реалізовуючи свої злі наміри,
буде милостивішим, мабуть.
Кларенсе…
Чому в тебе завжди так?
Що ти намагаєшся довести?
Ти маєш взятися за голову, Кларенсе.
Джедедая дізнається, що твоє хрещення — це афера.
Ти єдина, хто вимовляє моє ім'я, використовуючи два склади.
Мені подобається.
Мій брат розіб'є його
на чотири.
Кла-ре-нан-сі?
Яким воно буде, якщо матиме чотири склади?
-Кла-ре-нан-сі? -Звучить дуже мило.
-Будь ласка, подайте… -Ні. Дай пройти, Бенджаміне.
-Вона мила. -Божечки, безсумнівно.
Мир вам, Кларе, Ілле!
Мир тобі, Зебедіе!
Кларе, у тебе є з собою?
Ти ж знаєш, що є.
Ніштяк.
Гроші чекатимуть, коли будеш йти.
Кларе, не розумію, чому ти досі бігаєш за Варінією.
Не нашого поля ягода.
Все через її очі.
Вони наче пісня.
Пісня, у якій я…
Я просто плутаю слова.
Це глибоко.
Кларе, ти не париш?
Та знаєш, маю зберігати ясну голову,
думати, як розплатитися з Джедедаєм.
Відкрий свій розум.
Гаразд, давай мені.
-Ілле, ти бачиш це? -Ага.
Бачу.
Здається, у тебе з'явилася ідея.
Я стану
тринадцятим апостолом Ісуса.
Тупа ідея.
Апостоли можуть дати нам захист, владу,
але найголовніше — вплив.
Може, Джедедая дозволить одружитися на Варінії,
коли дізнається.
Забудь про Варінію.
Та ідея мені подобається.
Ти перевертаєш усе догори дриґом, дитя моє.
Кажеш те, що не спадає на думку.
Я знаю, що ти прийшла
не для того, щоб подякувати за хустку.
Кларенс — це титан, що вважає себе мурахою.
Орел, який прирівнює себе до черв'яка.
Він зможе літати, якщо поставить собі таку мету.
Але він вислуговується, оскільки недооцінює себе,
і я хвилююся за нього.
Зміни це хвилювання на прийняття.
Прийми те, що Кларенс завжди буде ризикувати
там, де ніхто не осмілиться.
Тож будь готова,
бо зовсім скоро він знайде своє місце під сонцем.
Мир тобі, Петре!
Кларе. Мир тобі!
Мир вам усім!
Мир тобі!
-Кларенсе, я казав… -І я радий тебе бачити, брате.
Чого тобі?
Ну, чесно кажучи, я подумав, що міг би стати 13-м апосталом.
Ти, напевно, Юда Іскаріот.
Отже, Хомо,
це твій брат, про якого ти розповідав?
Він виглядає як ти, але зовсім не схожий.
Я старший.
-На десять хвилин. -Але все ж.
Хай там як, але якби ви всі не гигикали стільки,
ви б зрозуміли, що нам потрібно багато людей,
щоб поширювати чутки про Месію.
Хіба є хто кращий за мене?
У мене тут все схоплено.
Гадаю, я знаю все, що треба.
Так. Ти знаєш, що для цього треба.
Але ти не маєш того, що для цього треба,
а саме: самопожертви,
благородства,
піклування про потреби інших.
Ти про мамині потреби попіклувався?
Не треба мені казати, що я поганий.
Я лише граю картами, які випали.
Ти не віриш у непорочне зачаття.
Ні, я не казав, що не вірю в нього.
Я сказав, що це трохи неправдоподібно.
Богохульство!
Я не виказую неповаги, Петре.
У цьому й річ, Кларенсе. Ти нешанобливий.
Однієї цієї причини достатньо, щоб ти ніколи не став апосталом.
Точніше «апостолом», не «апосталом».
Добре, Хомо, чому б не залишити рішення за Ісусом?
Коли він прийде?
Це так не працює, любий брате.
Якщо цей чоловік хоче, щоб усі змінили думку про нього,
він міг би зробити щось,
типу звільнити тих гладіаторів, рабів Ашера Мучителя.
Звісно, його вб'ють,
але ми знатимемо, що він не такий егоїст.
Зможеш це зробити?
А ти кого звільнив?
Ти засуджуєш його. Ти його навіть не знаєш.
Я не про це казав.
Саме про це.
-Ти про що? -Поясни.
Я вже пояснив.
Я сказав, що якщо він хоче стати 13-м апостолом,
він має, наприклад, звільнити рабів Ашера.
Не сваріться. Збавимо оберти.
Кларе…
Кларе?
Клар!
Через тебе нас обох вб'ють,
а в тебе вистачає нахабства ґав ловити?
Юда сказав, це неможливо зробити.
Тож я маю це зробити.
Не йди, якщо так тобі легше.
Коли це я кидав тебе?
Якщо загинеш, більше ніколи не проси тебе підвезти.
Ті чоловіки, то все раби?
Як це взагалі можливо?
Як таке дозволили?
Бийтеся жорстокіше!
Навіть із дерев'яними мечами, наша мета вбити!
Ви хто такі?
Як пропонуєте реагувати на те, з чим прийшли?
Мир тобі, Ашере!
Мене звуть Ілля. Це мій брат, Клар.
-Нас послав Юда. -Ісус.
Ісус послав.
-Ісус із Назарета? -Так.
Той, що довкола ходить?
-Каже, що він — Месія? -Так.
Чого йому від мене треба?
Він наполягає…
Він просить, щоб ти звільнив своїх рабів-гладіаторів.
Ви хоч трохи уявляєте, у скільки це мені стане?
Так, я в курсі.
Але ти зміг би звільнитися від докорів сумління.
Я знаю, вони, напевно, тебе непокоять.
Двадцять рабів.
-У тебе грошей вистачить? -Ні.
Ідея у тому, що ти віддаси їх нам задарма
та звільниш свій розум від усіх тих жахіть.
Так зрозуміло?
Зупинилися, чоловіки!
Це було легко.
Я подарую вам усім свободу,
якщо ви голими руками до смерті заб'єте цих двох.
Що?
Заждіть.
Це щось нечесно.
Трохи зрівняємо шанси.
Якщо зможеш зійтися один на один із Вараввою Безсмертним…
-З ким? -Моїм кращим гладіатором.
Якщо переможеш його,
я віддам його тобі.
Ну, щось не віриться,
що це вирівнює шанси.
Знаю.
Але я побачу сьогодні вбивство.
На арену!
Ну і де цей Баба-ба-баба-бу Безсмертний?
Ось і він.
Знайомся з Вараввою,
гладіатором, над яким ніхто ще не взяв гору.
Він називає себе безсмертним,
і ми схильні йому вірити.
Ще він вважає себе революціонером.
Він хоче розгромити Рим.
Самотужки!
Якщо переможеш цю скалку в моїй дупі,
я віддам його тобі.
А ти, Варавво, якщо надумаєш піддаватися йому,
перевірю тебе на безсмертя власним мечем.
Ті, що йдуть на смерть…
вітають тебе.
Вдарив без причини?
Дивитися треба.
Ну ж бо.
Диви на це. Це все, що ти можеш?
Ти можеш краще за…
Добре. Гаразд.
Якого біса?
Яке міцне обличчя.
Закінчив?
Ти де?
Тут!
Прикінчуй його.
Кларе. Ну ж бо, підіймайся.
Зараз не час відпочивати. Вставай.
Ти майстерний.
А ти вільний.
Досить!
Варавву ти не можеш забрати.
Бери когось іншого.
Хіба Ашер Мучитель не людина слова?
Ти казав, я можу бути вільним.
Тож подаруй мені свободу!
Подаруй мені свободу!
Ти — безкорисна людина!
Я стільки тобі дав, а ти…
Мені він не треба.
Я прийшов звільнити всіх рабів, а не одного.
Можеш забрати Варавву
Явно-не-Безсмертного.
Хай іде надокучає комусь іншому піснями про те, як вб'є римлян.
Я зобов'язаний тобі життям, Чорний королю.
Де ти навчився так битися?
Ваші чоловіки б'ються за правилами.
Там, звідки я, ми б'ємося, щоб вижити.
А це зовсім інше.
Це було розумно.
Але побити мене та вбити — це дві різні речі.
Я безсмертний.
Добре.
Свобода!
Ти й справді звільнив раба.
Молодець, молодший брате.
На десять хвилин.
І це ніхто інший, а Всемогутній Варавва.
Якщо чесно, я не вірив, що в тобі це є.
-Дурень! Відвали! -Як ти посмів!
Так. Ну, це мій брат.
А тепер я можу стати апостолом?
Поговоримо, брате?
Я люблю тебе, Кларенсе,
як люблю самого Господа.
Та тобі ніколи не стати одним із нас.
Твоя доля: нічого іншого, ніж провал.
Я б припинив йти за Месією
раніше, ніж попросив би його дозволу на твій вступ у наші ряди.
Я навіть не хочу, щоб ти змінювався.
Я не хочу згадувати про минуле.
Просто щезни.
Знаєш, Хомо…
Хочу, щоб ти запам'ятав…
Ти маєш пам'ятати,
що це саме ти покинув нас із матір'ю.
-Ні. Цьому є пояснення… -Не перебивай мене!
Ти ніколи не цінував того, хто ми
та звідки ми.
Закладаюся, Ісус не знає, що в тебе є матір,
існування якої ти не визнаєш.
«Шануй батька свого
та матір»!
Знання…
сильніші за віру.
Що-що?
Знання — сильніші за віру!
Ви вірите в існування Бога,
бо ви нічого не знаєте про життя,
саме тому займаєтеся цим тупим лайном.
А в мене є знання.
Знання про те, що ніякого Бога не існує.
Що робить кожного з вас,
кожного до останнього,
брехунами!
Або дурнями.
-Брате мій, ти помиляєшся… -Ходімо.
То що тепер робитимемо?
У нас немає ні захисту, ні релігії, щоб сховатися.
Це не те, за чим ховаються.
Ти стоїш попереду цього.
Знаю, ти не віриш у Бога, але він існує.
І ми його діти.
Ось чому я ніколи не звертаюся принизливо
до своїх людей і не описую так,
бо ми кращі за це.
Ми — праведні люди.
Розумієш, про що я?
Не можна так з людьми,
бо ми є Божі творіння. Ясно?
Важливо, щоб…
Я стану новим Месією.
Що-що, нігере?
КНИГА ДРУГА
НОВИЙ МЕСІЯ
Що ми тут робимо?
Там живе мати Ісуса.
Так каже Зеке.
Звідки ти це знаєш?
Зеке — це я. Я знаю домівки кожного.
Мені треба з'ясувати, що надихає його,
де він навчився всіх своїх трюків.
Якщо вивчу його проповіді, зможу робити, що й він.
Лише уявіть собі.
Варавво, ти вдаватимеш, що не можеш ходити.
Ти, Ілле, будеш сліпим.
А ти, Зеке, вдаватимеш, що не можеш байдуже що.
А я робитиму фокуси.
Потім зачитаю проповіді Ісуса, і все вийде.
Все буде чудово. Повірте.
Подумайте про гроші, що йому дають.
Ви колись бачили, як Ісус купує сандалі?
Це якось неправильно, Королю.
Я повертаю собі життя, Варавво.
Якщо Доля не стукає у двері,
я приставлю меча до її шиї.
Це не схоже на крадіжку медового вина у римлян.
Це зовсім інше.
На це треба мати шалену
силу духу, міцну як яйця.
Ви зі мною?
Ну, якщо завдяки цьому Джедедая Жахливий
не вб'є нас обох,
нехай живе новий Месія.
Я не знаю, який будинок.
Має бути десь тут.
Усім тихо. Моліться, щоб вони нас не зупинили.
Стояти!
Посвідчення особи.
Ми шукаємо декого, його кличуть Ісус із Назарета.
Покажіть документи.
Ні.
Не давайте йому нічого.
Що ти сказав, сволото?
Я сволот тут не бачу.
Варавво…
Ви запитали нас про документи, не показуючи свої?
Цілком можливо, що ти — Ісус,
який замаскувався під велику задницю.
Чому ти кажеш усе це,
коли знаєш, що я вб'ю тебе за це?
Покажіть посвідчення.
Варавво.
Проїжджайте.
Хочеш, щоб нас вбили?
Бог створив людину не для того, щоб до неї ставилися як до свині.
А ще Бог не передбачив у людях броню від меча.
У мені вона є.
Мене проштрикували купу разів.
Двічі у стегно,
у ліве передпліччя, руку наскрізь,
праве плече та рот.
Це тому я кажу вам, що я безсмертний.
Нігере, я тебе прошу.
Єдине слабке місце в моєму тілі — п'ятка.
Лише так вони можуть мене вбити.
Гарна історія.
Але я мушу поквапитися, друже.
Зачекайте тут.
Я швидко.
Мир вам!
Діва Марія тут?
Невже це Хома?
Ні. Я — Кларенс, його брат-близнюк.
Я хотів поговорити про вашого сина.
Впусти його.
Проходьте.
Чого тобі треба від сина?
Ми з друзями,
ми хотіли б більше дізнатися про Ісуса,
поглянути, можливо, на те, чим він надихався.
Може, дізнатися, як він робить усі свої трюки.
Які ще трюки?
Ну там зцілює людей, воскресає покійників,
ходить по воді, наприклад. Щось типу такого.
Його трюки.
Мій син у житті не зробив жодного трюку.
Люди називають це дивами.
Просто, як ти знаєш, його Батько існує.
Ви?
Бог.
Ясно.
Я просто хочу знати, як він створює ці…
ілюзії. Як він…
Юначе, якби ти був інструментом у моєму теслярському ящику,
ти був би не найгострішим.
Йосипе!
Просто сяйво у його голові не настільки яскраве.
Послухайте, Діво Маріє, ви можете не розповідати мені байки.
Я не вірю в Бога.
І не збираюся починати.
Я просто хочу дізнатися,
як Ісус викликає надію в людей,
щоб я міг зробити те саме.
Нічого з цього не вигадки, дитя моє.
Точно.
А ви були незайманою,
коли дізналися, що носите дитину?
Це за твій сарказм.
Слово «незаймана» перекручене.
Кажуть «не мала сексу».
А ще — «незаміжня».
У мене були всі «не», і це справа Божа.
Ми з Йосипом були неодружені, коли народився мій син.
Добре, ну…
То ви його тато?
-Ні! -Ну і хлопець!
-Я просто намагаюся з'ясувати… -Ні!
-Його батько — Бог. -Добре.
Я поважала свою цнотливість,
просто будучи незайманою,
і до мене прийшов архангел на ім'я Гавриїл.
Він сказав: «Радуйся, благодатна.
Бог із тобою.
Ти зачнеш у лоні
та народиш сина,
якого маєш назвати Ісусом».
-І ви повірили в усе це? -Ну…
Йосип ні краплі не повірив.
Але потім той самий архангел Гавриїл прийшов і до нього.
Ясно.
І узри, народився мій син.
Син Божий.
Вибачте, я не хотів…
Далі розповідаєте цю історію?
Так?
Іншої історії не існує.
Якби ти пересікся з ним хоч раз у його житті,
ти б зрозумів:
«Він — Месія»!
Коли йому було вісім,
він грався на вулиці, роблячи глиняних голубів.
Якийсь незнайомець сказав:
«Не можна займатися цим у Шаббат».
Ісус вибачився.
Вибачте.
Він поплескав у долоні,
і всі глиняні голуби ожили та полетіли геть.
Він завжди був особливим.
Усі це знали.
Добре.
Ви дійсно в це вірите. Гаразд.
Але слухайте, я прийшов, бо хотів дізнатися,
як Ісус робив усі свої трюки.
Але, вочевидь, ви розповідатимете
ту саму історію, що й інші. Тому я…
Дитя моє миле,
ти знайдеш віру.
І тоді ти знайдеш усі відповіді, які шукаєш.
Добре.
Забагато травички.
Який бовдур.
Поговоримо про віру.
Віра стане причиною загибелі всього людства.
Двоє гладіаторів сходяться у двобої.
Один вірить, що він вийде переможцем.
Інший знає, що він уразить суперника.
Хто з них переможе?
Знання сильніші за віру.
-Знання. -Повтори.
Знання сильніші за віру.
Знання сильніші за віру!
Він, хто колись був брудним сліпим кажаном,
тепер всевидючий орел.
Я можу бачити. Я бачу!
Бачу!
І знову знання сильніші за віру!
Я можу ходити!
Я ходжу!
Прошу, вилікуйте тепер мене.
Бог може творити лише одне диво на день, друже.
Вибач.
Шекелі. Шекелі до шекелів.
Шекелі до шекелів із шекелями!
Чи вірите ви, що людина може постати з попелу?
Знову почати дихати?
Брехун. Це неможливо.
Ця людина мертва.
Я не виспався.
О, покійнику,
підведися!
Розплющ свої очі.
Відкрий очі.
Ілля?
Ілле.
Ілле, скажи… Ілле.
Ви даєте римлянам гроші щодня.
Пожертвуйте своєму Богові.
Тут, напевно, понад 1 000 шекелів.
Брате, ти можеш розрахуватися з Джедедаєм.
У тебе тут достатньо, щоб поселити маму в іншому будинку.
Ти можеш дати трохи мені, бо ти мене любиш.
Я запрошу Марію Магдалину до себе.
Ти наче та палаюча куля,
яка постійно пливе по небу,
і ніхто не може поглянути на тебе.
Диво.
Подивися на мене.
Дивися на мене.
Диво творення,
і ми ігноруємо його щодня,
як ми ігноруємо величне диво
нашого існування,
через що ми досі ставимо під сумнів Його існування.
Знання сильніші за віру.
Лайно собаче!
Цей чоловік — аферист!
Каббадже.
Я знаю його з дитинства.
Грабував його не раз.
А ти й досі не підріс.
Дивіться. Це він.
Месія.
Я знаю людей, у яких є раби.
Раби!
Вони не бачать нічого поганого в своїх діях.
Як можна так оцінювати людське…
Як можна так низько оцінювати людське життя?
Як може одна людина володіти іншою?
Але все ж ваші…
Сміятися не можна. Сміх робить усе…
Я тут, щоб навчити…
Я тут, щоб просвітити вас.
Я…
Скажи це, Кларе.
Віддайся цьому.
Саме тому ми тут.
Я — ваш новий Месія.
Я — новий Месія!
Я — ваш новий Месія!
Я вірую!
Цей чоловік бреше, вдає духовного.
Гадаю, він знає, що каже.
Він заробляє багато грошей.
Ті, хто не…
Мені варто поцікавитися, скільки він має.
Моліться лжепроповіднику, як хочете,
але я — ваш Месія.
Мені треба поговорити з братом.
Тобі ні.
Варавво, пропусти його.
Мир тобі!
А тепер йди.
Що ти робиш?
А тобі яке діло?
Ти вдаєш із себе Месію.
Якщо знаєш, що я роблю, навіщо питаєш?
Я хочу знати, навіщо ти це робиш.
Впевнений, ти знаєш.
Можеш накрапати про це у своєму маленькому Євангелії від Хоми.
Як ти смієш приходити сюди та казати, що я маю робити.
Чоловік, який служить усім і всюди,
але відвертається від тієї, яка дала йому життя.
Ти заявляєш, що ти — слуга Божий.
Який Бог змушує зректися родини, щоб молитися йому?
Мабуть, той самий Бог,
якому молиться увесь світ,
доки на вулицях гинуть діти.
-Ти не Месія. -Ти навіть розмовляєш не так.
Говориш наче римлянин.
Ти не Месія, Кларенсе.
І ти псуєш усе, що робить справжній Спаситель,
вселяючи людям фальшиву надію.
Месії не існує.
Немає ніякого Спасителя.
Хіба це не ти казав,
що більше ніколи не хочеш мене бачити?
Не ти це казав?
Народе Єрусалиму,
я виконаю своє останнє диво —
змушу цього чоловіка зникнути.
Йди.
Кларе.
Нам вдалося. Поглянь.
Що не так?
Задум працює.
Кларе.
Ти ж цього хотів, так?
Хто я?
Ким я став?
Відвези мене декуди.
Ілле.
Тут більше тієї суми, у яку ти їх оцінив.
Решту залиш собі.
Відпусти їх.
Звичайна людина так не робить.
За цей вчинок твоє ім'я увійде в історію.
Не кажи їм моє ім'я.
Ви чули його.
Ви всі можете йти.
Передумати не вийде, брате.
Ти втратиш своє життя.
Двадцять інших житимуть.
Тебе й не впізнати в усьому цьому.
Мир і тобі!
Що?
Ти схожий на постачальника жінок.
Прогуляємося?
То що це за балачки про Месію?
Одна жінка казала, що бачила, як ти ходиш по воді.
Я й плавати не вмію.
Але я змінився, Варініє.
Я вже не той, ким був раніше.
Я не вірю, що люди змінюються.
Я вірю у зростання.
Дурити людей балачками про те, що ти Спаситель,
це не зростання, це — обман.
Я не принижую
істини, яку доношу людям,
лише тому, що див не існує.
Саме це ти і робиш.
Бо ти сам у це не віриш.
Якщо дивитися з цієї точки зору…
Я почав усю цю брехню,
щоб твій брат не намагався мене вбити.
А потім продовжив брехати,
щоб змусити тебе побачити, що я не ніхто.
Я не знаю, що в мені такого,
що змушує тебе думати, що я не амбіційний.
У мене бувають провали.
Але це не значить, що в мене немає мети.
Врешті-решт, я гадаю, ми всі є тими, ким ми є.
І в мене аж дух у п'яти уходить, як я тебе кохаю.
-Кларенсе, я тобі вже казала… -Ти зайнята.
-Авжеж. -Ні, я не зайнята. Я просто…
Ти зайнята.
Я не знаю, з ким ти розмовляв.
-Але хтось каже неправду… -Поклади свої руки на мої.
Підійди.
Ближче.
Нахили голову
та заплющ очі.
А тепер підійми голову та розплющ очі.
Повільно.
Скажи мені, що ти не зайнята.
Кларенсе…
Зустрінемося увечері у шатрі, добре? Буде весело.
І обіцяю, ніяких див.
-Що не так? -Самсон і Голіаф. Вітаю!
Лайно собаче! Тобі треба тікати.
Я їх не боюся, Варініє.
Будь-кого, хто сліпо слідує правилам, можна подолати.
Уникнення скрутного становища
не робить тебе ніким.
Коли ти вже виростеш?
Зараз.
Покидьок! Припини тікати!
Дідько.
Білочники.
Що за…
Маріє!
Маріє! Гей!
Що це таке?
Та хвойда спить з римським виродком.
Брехня!
Покидьки!
Хвойда!
Маріє.
За що ви, люди, засудили цю жінку та чоловіка до смерті?
Та хвойда спить з римлянами.
І ви вирішили, що це гріх?
-Так. -Так.
А потім дозволили йому, тому, хто безгрішний, кинути перший камінь.
Але перед цим ви…
Єзавель, так?
-Звідки ти знаєш моє ім'я? -Не хвилюйся.
Скоро всі знатимуть.
Хто ти такий, щоб приходити сюди та пхати носа не у свою справу?
Я — це він, хто існує
нероздільно.
А ти, чоловіче.
Залиш віслюка у спокої.
Я нюхом це чула!
Ні. Я…
Ходімо.
Кларе!
Травичка є?
Я більше цим не займаюся.
Розумієш, я, якби ти сказав, у зав'язці.
Я тебе Месією не вважаю.
Ти просто імітуєш моє сяйво.
Вали звідси, нехристе.
Нехрист?
Цей тарган називає мене нехристом.
Знаєш, мені подобається, як ти це робиш.
Так монотонно.
-Кларе! -«Вали звідси».
Кларе, брате. Я бачив, як він це робить.
Ісус. Я бачив це на власні очі.
Він зцілив рани Марії.
-І все таке. -Заспокойся.
-Послухай. -Ти про що говориш?
Він зробив так, щоб каміння зависло в повітрі, Кларе.
Він зупинив його, а потім кинув на землю.
-Прямо переді мною. Це… -Ілле, у тебе істерика.
Ні.
-Люди кричали: «Брудна повія!» -То ілюзія.
-«Римська кохан…» -Він не…
-Звідки злість? -Він несправжній.
-Справжній. -Що б ти не бачив…
Що б ти там не бачив, воно несправжнє.
Це було насправді.
Де він зараз?
Я не знаю. Але він пішов із Марією.
Вона пішла з Месією. Тепер вона інша жінка.
Вона зніме свій наголівник і все інше.
Ну, а їй треба залишити його?
Ти прийшла.
Я приїхала.
-Ілле. -Що?
Залишся.
Ходімо.
Там один із Месій.
Він відкликається на ім'я Клар.
Але обережно.
З ним один із його захисників.
Мир.
-Кларенсе. -Гей.
Я віддам гроші, які тобі винен. Обіцяю.
-Просто дай трохи часу. -Я все пробачаю.
-Дякую! -На здоров'я!
Дайте цьому чоловіку випити.
Щиро дякую!
Дякую!
Не думай, що ти мене цим вразиш.
Ти не вражена?
Йди сюди.
Кларе.
-Що? -Що сталося?
Просто поцілував її.
Ні, Кларе.
Так, я знаю.
-Я знаю. Я… -Ні.
О, ні, Кларе.
Вона тебе підставила.
За що, Варініє?
Я не знала.
Варавво. Ілле.
-Назад. -Не можна бити Месію.
-Кларе… -Тихо!
Ідіоти.
-Облиш його, будь ласка. -Зараз я облишу його.
Кларе,
зроби якесь диво, щоб втекти.
Злети в небо абощо.
Це було непогано.
Ти розповідаєш усім, що ти — Месія.
Проповідуєш лжепророцтва.
Але чомусь не можеш зробити диво, щоб віддати мені гроші, які винен?
Хлопці, провчіть цього афериста.
Тоді твої люди сьогодні помруть…
-Ні. -…пане Джедедая.
-Варавво. -Почнемо.
Ні. Варавво.
Ті, хто йдуть на смерть…
вітають тебе, Королю.
Бачиш, до якої безрозсудності ти довів?
Оціни шанси.
Немає потреби.
Всі твої люди помруть сьогодні.
Стояти!
У нас є ордер
на арешт
усіх самопроголошених Месій Юдеї.
Зокрема й тебе, Кларенсе.
Через мій труп.
Ти, напевно, герой.
Сильний духом. Чому вічно знаходиться такий?
Дякую, що проявив себе!
Так ми швидше закінчимо.
Заждіть…
Ти, неотесаний селюче!
Те лезо було з єгипетської сталі.
Варавво.
-Дав мені ляпаса. -Знаю.
-Це не про чоловіків. -Знаю.
-Так жінки роблять. -Ти маєш бігти.
-Я не боюся їх. -Варавво, тікай.
-Ми сильніші за них. -Біжи.
-Ми вищі за них. -Тікай!
Він нічого не зробив.
Бачили це?
Бачили, як він рипнувся до мене, щоб знову напасти?
Ви всі мої свідки. Я в небезпеці.
-Що? Він тікає. -Дайте мені списа.
Відпусти його!
Зупиніть його.
Відпусти його!
Біжи!
Дякую!
Ні!
Який неймовірно стійкий пацюк.
Списа.
Цілься йому в ноги.
Ні.
Ви, покидьки!
Відпустіть мене!
-Списа. -Ти зупинив його.
Ти, боягуз!
Боягуз, ти вбив Варавву!
Покидьок!
Відпустіть мене.
Отже ти холоднокровно вбив того чоловіка?
Центуріоне, забери мої списи.
Заради всього святого, якого…
Не та п'ятка, сучий сину.
Я…
безсмертний!
Так! Так! Біжи!
За ним!
Приведіть Месію.
Вбивайте, якщо він не захоче йти сам.
Ні.
Дійсно хочеш, щоб тебе та твоїх друзів стратили?
Я не можу дозволити його забрати.
Клар — один із моїх кращих хлопців.
Так, у нас бувають проблеми час від часу.
Він вічно вляпується кудись.
Але стояти та дивитися, як ви забираєте його,
катуєте його
та, найвірогідніше, розпинаєте…
Що ж,
римлянине, ти, напевно, не знаєш, хто я.
Ти — Джедедая Жахливий, правильно?
Всупереч популярній думці, мені ненависне це ім'я.
Ну, у житті повно речей, які ми ненавидимо.
Коли забирають твоїх людей, наприклад.
Від ваших вірувань
до того, як сонце обпікає вашу горілу шкіру,
я не визнаю жодного з вас.
Бачиш, я знаю корінь проблеми людей,
які виявляють стільки рясної ненависті.
Вона, взагалі-то, йде від вашої самосвідомості.
Розуміння, що ви слабкі.
Насправді ти наляканий маленький хлопчик,
одягнений у вкритий металом костюм.
Та невже?
І що ж це таке, чого я боюся?
Нас.
Тих, хто воістину нездоланні.
Нас, хто, скільки б ви не намагалися,
не дають себе зломити,
йдучи рішуче по життю з надією,
поки сонячні промені проливаються з неба.
Нас, хто з радістю дбайливо тримає цей світ,
хоч ви і забираєте все,
все, що ми маємо.
Нас, хто володіє знаннями,
що не існує ніяких тиранів, мій друже.
Є лише слабкі люди.
Знання — велика річ, Джедедаю Жахливий.
З ними можна робити великі речі.
Наприклад, змусити тебе сказати своїм людям відійти
виключно тому, що я володію знаннями про те,
що дівчина, якій я відрубаю голову, —
твоя люба сестра, Варінія.
Я — майстер монологів.
Наступного разу, коли побачу тебе, ти помреш.
Ведіть його.
-Ні! -Заберіть від мене руки.
З ним усе буде добре.
Кларенс вміє виживати.
КНИГА ТРЕТЯ
РОЗП'ЯТТЯ
Де він?
Введіть в'язня!
Кричати не обов'язково.
Месія!
Це він?
Ти це він?
А «він», це хто?
-Кларенс? -Кларенс.
Кларенс — це новий Месія.
Мене звуть Кларенс.
Але я не Месія.
Втім, я порушив деякі закони.
Я вирощую та продаю травичку,
а ще речі, які краду в римлян,
зокрема те доволі смачне медове вино.
І є одна дівчина…
Хіба буває без них?
Гадаю, що ні.
Але ця дівчина
не дивилася на мене, як я на неї.
Тому я уклав угоду з її братом
і облажався.
Він дав 30 діб, щоб розрахуватися, або обіцяв вбити.
І мені прийшла ідея стати Месією.
Оце молодець.
Показати всім, зокрема моєму брату,
що я не ніхто.
І я сподівався, що доб'юся дівчини, яку я…
кохав.
І?
Дівчину отримав?
Ні. Не отримав.
Лише цей процес.
Брехун! Він — Месія.
-Ні. -Він — Месія.
-Припиніть. -Тихо!
Досить. То все були лише тупі фокуси.
Фокуси. Вони несправжні.
Моя брехня вийшла з-під контролю.
Бачиш, ти ставиш мене у трохи скрутне становище.
Я отримав наказ із Риму
розіп'ясти всіх цих так званих Месій.
Ключовий склад тут «Мес».
Ти визнаєш провину
лише за нерозділене кохання до жінки.
-Я правий? -Абсолютно.
Так, Ваша Честь.
На жаль для тебе,
ти також зізнаєшся у шахрайстві.
Що ти — шарлатан.
Розповсюджувач брехні та наркотиків.
Ти — тварина, яка живиться відчаєм бідних,
яка зловживає їхньою довірою заради власної наживи.
Ти зізнаєшся у цих злочинах, чи не так?
Оце так. Ну, якщо дивитися під цим кутом…
Брехун!
Що ти робиш!
Тиша!
Ти викликав обурення у своїх людей, Кларенсе.
-Ти досі брешеш. -Ні.
Ти віриш, що ти — Месія, але брешеш, аби врятувати свій зад,
щоб повернутися та розпочати повстання.
Це неправда. Це…
Це дуже далеко від істини.
Серйозно?
То перевіримо?
Ведіть його до басейну.
-Що? -Що? Ні. Заждіть!
Я не Месія!
Звждіть. Стійте! Децимусе, я не…
Точно.
Проблема в тому, що я не вірю у вашого бога.
Проте я вважаю, що людям треба дати можливість
побачити все на власні очі.
Побачити, що немає ніякого Месії,
немає ніякого Спасителя,
і що ваш бог — це міф.
Результат вашого неприйняття того факту,
що всі ваші життя,
всі ваші нікчемні життя,
належать Риму!
Кларенсе, якщо твоя ласка, пройдися по воді
через цей басейн в мої гостинно розпростерті руки.
Якщо зможеш, я буду
першим римлянином у церкві Кларенса.
Я не можу ходити по воді.
Я й плавати не вмію.
Я й не сумнівався.
Добре…
Коли я провалюся, ви мене звільните?
Коли ти втопишся, будеш вільним. Йди вже.
Не плач.
Все добре.
Що?
Ніфіга собі!
Що за нафіг?
Це божевілля.
Месія!
-Месія! -Месія!
Месія!
Я не Месія!
Ні, це неправда. Це якийсь фокус.
Що це таке?
Схопіть його!
Ні! Гей!
Гаразд!
Я б не дозволив тобі втопитися.
Але тепер я мушу тебе розіп'ясти.
Мир тобі, Кларенсе!
Мир тобі, Хомо!
Ти як?
Могло б бути краще.
Як і в нас усіх.
Бачив, як ти ходив по воді.
То був Бог.
То ти віриш?
Ні-ні, я не вірю.
Я знаю.
Вибач, Хомо,
що все так обернулося. Щиро кажу.
Ні, тобі нічого вибачатися.
Ти мене вибач, Кларенсе.
Що…
Що не сприймав тебе серйозно.
За те, що пішов із дому та покинув матір.
Якби я був кращим братом,
ти б ніколи не опинився тут.
Все саме так, як має бути.
Брате, прошу, пробач мене.
Я люблю тебе, брате.
І я люблю тебе.
Те, що було приховане,
стане явним.
Адже немає нічого таємного…
щоб не відкрилося.
Один із вас стукач.
Донощик.
Хто саме?
-Дайте мені його вбити. -Так.
Той, хто мочає хліб Марії Магдалини
у м'ясний соус.
Ми маємо любити ворогів своїх
і молитися за тих, хто нас переслідує.
Це не наша справа.
Час бойкотувати.
Ми — революціонери.
Не пацифісти.
Ні!
Твій дух бореться з твоєю свідомістю.
Гріх, що живе в тобі, не дає тобі їсти хліб.
Ні! Ти помиляєшся.
А добро в тобі
хоче зізнатися.
Ти обм'як, Ісусе.
Послухай мене.
Я…
Мені навіть не подобається, як Марія готує.
Додає забагато часнику.
Припини.
Ні.
Це м'ясний соус, чуваче.
Це м'ясний соус.
Він збалансовує часник.
Це не значить, що я когось зрадив.
Я сподіваюся,
що це не щодо сексу.
Я дивлюся на ці статуї цілими днями.
Розумію, чому римляни завжди такі злі.
А мені він подобається.
Чесно, ти мені подобаєшся.
Тож якщо здаси Ісуса з Назарета,
я відпущу тебе.
Перепрошую?
Знаєш, він змушує їх вірити, що всі люди народжені рівними.
Це збиває з пантелику, розумію.
Проте ти…
Ти жадаєш влади та багатства,
статусу.
Ти рвешся стати кимось.
Скажи мені, де Ісус. Я ще й монет тобі…
Тисячу шекелів.
-Ти дотепний. Не… -Дві тисячі шекелів.
Тридцять срібних монет або смерть. Обирай.
Мені б краще срібло, аніж смерть, очевидно.
Але вам варто дещо знати.
Ісус — це несправжнє ім'я.
Продовжуй.
Його звуть
Юда Іскаріот.
Так. Він підбивав усіх розгромити Рим.
Я сказав:
«Ні! Я б ніколи не став скидати владу Риму. Я люблю Рим.
Мій кращий друг римлянин».
Юда не Месія.
Він уже працює на нас.
Ти нам не потрібен. Погоджуйся на угоду.
Ти — заміна, поки ми не візьмемо того самого.
Я його не видам.
Думаєш, життя твого Месії настільки цінне?
Навіть якби я вважав його жебраком,
я б радше помер, аніж видав його римлянам.
Смерть, так смерть. Уведіть.
Ми можемо щось зробити для Клара?
Я говорив про це з батьком.
Він поки мені не відповів.
Він відповість.
Скоро.
Ходімо.
Прошу, подайте кілька монет,
щоб я міг купити їжі, зігрітися та знайти притулок.
Будь-що, чим би могли поділитися…
Мир тобі!
Навзаєм.
Варініє…
З Кларом усе буде добре.
Померти на хресті — не його доля.
Перепрошую?
Перепрошую.
Я б хотів помитися.
Його можна привести до ладу.
Сестро?
Він виглядає…
Він виглядає прямо як Ісус.
Ти його навіть не бачила.
Його єство.
Подивіться на нього. Чистий і білий.
-Ясно. -Вселяє таку довіру.
Подивитеся?
Це?
Вау.
Гляньте на нього.
Схожий на ще одного псевдомесію.
Кларенсе.
Кларенсе, з тобою все добре?
Гадаю, мені запізно змінюватися, Варініє.
-Кларенсе… -Навіщо тобі було мені підставляти?
Підставляти тебе?
Брат послав своїх людей за мною.
-Так вони тебе і знайшли. -Тоді чому ти втекла?
Я втекла, бо…
Я голову втрачаю, коли думаю про тебе.
І диви, до чого все призвело.
Варініє, я навіть не знаю, про що я думав,
намагаючись побудувати стосунки з тобою.
-Я був божевільним. -Ні.
То не божевілля.
Ти ідеальна, Варініє.
Така ідеальна, якою й маєш бути.
Та ідеальна дівчина, яка живе неподалік,
але до якої ніяк не наблизитися.
Твоя ідеальна посмішка…
Твої цілковито ідеальної форми очі…
Твоя цілковито…
Цілковито твоя.
Цілковито, але запізно.
-Мене розіпнуть, Варініє. -Ні.
-Так. -Кларе, подивися на мене.
-Ні. -Так.
-Кларенсе. -Все добре.
-Достатньо. -Ні, заждіть!
-Ваш час вичерпано. -Відчепіться!
Заберіть від мене руки!
Ілле, ні.
Назад. Не підходь.
Ні, прошу!
Синку.
Мамо.
Співпереживай іншим.
Вперед!
Вони завжди забирають наших дітей!
Кларе!
Каббадже, послухай мене.
Ми засвоїли урок!
-Відпусти. -Ні!
Відпусти.
Кларе… Відвали!
Кларе!
Ні! Кларе!
Чуєте свого Месію?
Він благає Рим про милосердя!
Скажи мені, Месіє.
Де твій бог?
Де він?
Кларе!
Ні!
Нехай Господь буде з тобою, Кларе.
Боже, я не розумію цього.
-Ми можемо піти. -Ми маємо зачекати тут, Петре.
Юда видасть мене.
За 30 срібних монет.
Вони заарештують мене за три дні.
А потім розіпнуть.
Я був посланий саме для цього.
Люди…
Єдина помилка Божа.
Господи, пробач їх за те, що вони не розуміють, що роблять.
О, прошу.
У мене молитва для тебе.
Отче Небесний,
прошу, вбий усіх цих людей.
Пекельних мучень буде достатньо.
Але за можливості
кинь їх у лаву.
Особливо того виродка, який малює мене.
Ми всі лише жінки та чоловіки.
Більшість із нас і гадки не має, що робить.
Допоки ми зрозуміємо, буде вже пізно.
Я усе життя
споглядав за людською жорстокістю.
Ті, у кого було все,
не поділилися зі мною і краплею води.
З мене буквально здирали останню одежу.
Я один із тих людей.
І мені за це дійсно дуже прикро.
Я став жертвою власного невігластва.
У тому то й річ.
Нам потрібне просвітлення.
Не покарання.
Ну, щасти з цим.
Подивися на мене, брате.
Все добре.
Друже мій…
Брате мій…
Це не може бути кінцем.
Прошу, скажи, що в тебе є план.
Це не може бути кінцем, Кларенсе.
Радий, що ти вимовляєш моє ім'я з двома складами.
Брате мій, мені так страшно.
Не треба боятися.
Бог із нами.
З усіма нами.
Варавва мав рацію.
Ти — король.
Проштрикни його цим.
Йому не жити й години.
Знайди шлях повернутися до мене, сину.
Знайди шлях повернутися, сину.
Підведися, Кларенсе,
сине Аміни.
Ти був людиною без віри,
але все ж звільнив рабів на свій страх і ризик.
Ти не вірив у мене,
а потім пізнав, що я — воскресіння, я — життя.
Той, хто вірить у мене, житиме навіть після смерті.
Боже.
Переклад субтитрів: Юлія Бабух