Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ta voda je tak dobrá.
Nevím, proč jsem měla takovou žízeň.
Ale je mi teď dobře.
Je to tu moc fajn. Jo.
Ráda tě vidím, broučku.
Co teď… povídej, přemýšlela jsem o tom…
Co děláš s Netflixem?
To bude jako ten tvůj…
Cole Blooded Seminar, co jsi dělal?
Bude to jako to Cole Blooded…, cos učil.
Víš, učils ten svůj Cole Blooded Seminar, tos učil.
Vzal jsi ty lidi do školy.
- Bude to… - Mluvil jsi o burákovém másle.
Mluvil jsi o vztazích.
Mluvil jsi o sexu.
Za to schytáš.
Co ještě?
BROOKLYN, NEW YORK 10. ZÁŘÍ
Jak to jde, Brooklyne? Jak se máte?
Díky, že jste přišli.
Fakt si vážím, že jste přišli na tenhle speciál a tak.
Rád vás vidím. Jak se máte vy hajzlíci krásní?
Zatleskejte sami sobě, díky.
Něco vám ale řeknu.
Poslední dobou mě fakt štvou mladý holky.
Nebudu lhát. A vím, že jsou mladý.
Protože mě vždycky prosí o Instagram
místo telefonního čísla.
Jo, takhle flirtujou mladý.
„Chceš ven?“ „Jo.“ „Jakej máš Insta?“
A já: „Mladá holka! Do hajzlu!“
Mohla by se mě na Instagram ptát nějaká úchylná stařena.
Řekl bych: „Víš, že jseš moc stará na to, aby ses ptala na Instagram.
Dojdi si pro propisku.
To přece víš, do hajzlu, běž si najít propisku.“
„Taková babizna musí mít propisku.“
Všechny ty technologie a mrcha furt chodí s propiskou.
Telefon tady v ruce…
Jednou se ptám ženský: „Když vidíš hezkýho chlapa,
jdeš za ním?“
A ona: „Ne.“ Říkám: „Fakt?“
Zvu jinou ženu ven.
Ptám se: „Když vidíš hezkýho chlapa,
řekneš mu něco?“ A ona: „Ne.
Když mě neosloví, tak k ničemu nedojde.“
Říkám si: „To je teda kravina.
Víš, kolik potenciálních spřízněných duší
a manželů jsi mohla mít, ty huso,
kdybys týpka pozdravila, mávla na něj, mrkla, usmála se, ukázala?“
Ani se mu nemusíš podívat do očí.
Jen se podíváš jeho směrem a on to pochopí.“
Když na mě ženská zírá, řeknu si:
„K tý kočce skočím a nasadím na ni tohle, fakt.“
Mluvit spolu.
A vy přes 45 nemůžete s někým nemluvit.
Nemůžete si dovolit s někým nemluvit.
Musíte mluvit s každým chlapem, kterýho uvidíte.
Vždycky, když projdete dveřma, musíte zařvat: „Čau, lidi!
Já jsem Sheryl.
Přinesla jsem bramborový salát.“
Ženský, musíte udělat salát pro každý dveře, kterýma projdete,
protože čas není na vaší straně.
Nenaštvěte se. Právě k vám promlouvá Bůh.
Já jsem jen médium.
Starší ženský to vědí. Musíte pochopit,
že ženský ve věku 50, 55 let chápou,
že čím jste starší, a tohle vědí chlapi i ženský,
víte, z času se stane nová měna. Vážně.
Prachy, ty vydělám. Tohle, seženu. Ale můj čas…
když vyjebáváš s mým časem, budeme mít problém,
protože ten zpátky nezískám.
Krucinál už!
Vezmeš mě na špatnej film, řeknu:
„Kámo, potřebuju od tebe svý dvě hodiny.“
Do háje. Starší ženský to ale vědí. A jednají podle toho.
Nepojedou ven s partou ženskejch.
Když jdou ven, nejedou tam s partou holek,
protože to zabere moc času, víte.
Čekat, než se tři ženský připraví, to prošvihnete celou show.
Jdete na jídlo, jedna chce taco, druhá hot dog, třetí chce pizzu…
s těma slípkama umřete hlady.
Stará ženská řekne: „Ne, jenom pošli adresu. Potkáme se tam.“
„Ne, potkáme se až na místě.“
„To jako budeš řídit pod vlivem?“ „To budu, holka.“
Radši dostane pokutu, než se srát s tebou, ženská!
Tak vážný to je.
Navíc jedou samostatně proto, kdyby se noc náhodou zvrtla.
Můžou vzít roha, aniž by je lidi soudili a tak.
Jo.
Nemotá se jim pak každej blbec do života.
„Napiš, až tam budeš.“ „Ne, to je dobrý.
Nemusím ti psát.
Je důvod, proč mi je 50.
Došla jsem takhle daleko. Budu v pohodě.
Nemusím lidem psát, že odcházím.“
Jo.
Starší dámy, na něco se zeptám. Když musíte jít na párty
a vidíte tam mladou holku
a ta buchta se tam kroutí těsně nad zemí,
závidíte jí kolena?
Závidíte, berušky. To teda jo.
Mladá tam zadkem vytírá podlahu.
Vy níž než sem nemůžete.
Tady nahoře to musíte mít supersexy.
Nahoře pěkně na Tinu Turner.
A kupte si lepší erotický pomůcky, sakra.
Některý z těch, co máte, jsou starší než vaše děcka.
Furt ten samej s výběžkem…
hlavice… kuličky…
Vždyť je to snad vyrobený z pazourku.
Kupte si lepší. Teď vyšla nějaká nová věcička s názvem
„Tracyin pejsek“.
To byl řev spokojené uživatelky.
Do toho! Jen ať to slyší, sestro!
„Tracyin pejsek“, tahle hračička se s tím nesere, jasný?
Stojí jen 50 doláčů, lidi.
Matka mýho syna řekla: „Tu věc nemůžu mít v baráku,
protože tady jinak nezvládnu nic udělat, jasný?“
S tou věcí doma nic neudělá.
Ta blbost stojí 50 zasranejch dolarů, jasný?
A má to tvar do U, jo? Tahle část jde dovnitř,
vibruje to a je to zahnutý nahoru. A nahoře
je sací mechanismus působící přímo na klitoris.
A prostě to jen cucá.
Ten hajzlík má deset cucacích rychlostí.
Z toho zmetka se vám protočej oči, slibuju.
Vážně. Tak do toho. Napište si to do mobilu. No tak.
Ne, napište si to, než to zapomenete.
Nestarejte se, kdo se kouká. Napište si to do mobilu.
Vy starší ženský, napište si… víte, že vám paměť…
neslouží jako dřív. Dělejte. Napište si to, než to zapomenete.
Ne že si to budete snažit zapamatovat.
„Hahaha, to je hlupáček. Tracyin pejsek, Tracyin pejsek…
Tracyin pejsek. Tracyin pejsek…“
„Fajn, znám ženskou, jmenuje se Tracy. Má psa. Tracyin pejsek.
Tracyin… Tracyin pejsek.“
Jste venku s chlapem. On na to: „To přece nepotřebuješ.“
„Jo, máš pravdu, zlato…
Tracyin pejsek. Tracyin pejsek…“
Chlapi se stářím taky mění. Nejen ženský. Chlapi taky.
Stárneme a tak. Už nemůžeme šukat jako dřív.
Ani náhodou. Se stářím už nemůžeme šukat jako dřív.
Chlapi občas o šukání už ani takhle nepřemejšlí.
Fakt. Jen si představte, že tohle děláte 50 let. Prostě…
Padesát let…
Zvedáte kočky různejch velikostí.
Padesát let, kurva, prostě…
Chlapa to přestane bavit.
Dělat tohle 50 let, to ne.
Chlapi nemůžou furt myslet na šukání. Aspoň ne ti úspěšní.
Ne. Starší úspěšnej chlap na šukání nemyslí.
Myslíme na jiný věci jako daně
a „Kdy se odstěhujou děti?“ Výplatní páska…
Lidi na nás kurva závisej. Máme plat.
Nemáme čas se s váma furt mazlit.
A když už se s váma mazlíme, nemyslíme na vás.
Víte, na co myslíme?
„Kdy mi přestane brnět ta blbá ruka?“
Z toho, jak na ní dvě hodiny leží celá vaše váha.
Když si chci šáhnout na kozičku, necejtím to.
Nemám čas se mazlit, kurva, ráno musím řešit výplatu.
Skoč pro propisku, sakra, a pomoz mi s těma číslama.
Tohle dělá starší úspěšnej chlap,
když jde o jeho ženu, holku, snoubenku a tak.
Šukáme, abyste s náma zůstaly.
Nic upřímnějšího neuslyšíte.
„Ten můj ne.“ Ten tvůj obzvlášť, holka.
Ať si to už pomyslela kterákoliv z vás.
Šukáme, abyste s náma zůstaly, to je celý.
Váš chlap by mohl sedět doma na gauči, jedna ponožka na zemi…
Díry v trenkách…
Tričko s Parliament-Funkadelic…
Právě snědl tři sendviče.
To se pozná podle kůrky na talířy.
Bere si talíř, jde si do kuchyně udělat čtvrtej sendvič.
A vy sejdete ze schodů celá krásná, on se ptá:
„Kam jdeš?“
„Říkala jsem ti, že má April narozky. Jdeme ven.
Dáme si někde večeři a po večeři
si skočíme na pár drinků, takže…
na mě nemusíš čekat.“
„Tak já do tebe nejdřív na chvilku strčím péro.“
Nechtěl šoustat. Ale musel.
Byla až moc pěkná. To prostě musí zasunout.
Na frndu ani nemyslel.
Šel si udělat další sendvič.
Nemyslel na frndu.
Musíte do ní zasunout péro, než půjde ven.
Než jí péro nabídne někdo jinej.
Spousta žen totiž
nezvládá dvě péra v jednom dni.
Kurví jím to psychiku a tak.
Jo, dvě za den nezvládají.
Takže tam musíte bejt první.
Musíte tam bejt první.
Když půjde ven a jinej jí nabídne péro, řekne si: „Sakra!“
Proč jsem se nechala ošukat tím předtím?
Měla jsem poslouchat svoji duši.“
Chlapi, jestli se vám někdy holka vrátí z tahu
a jde rovnou do postele a vy říkáte:
„Ahoj, kotě. Čekal jsem na tebe. Vím,
že ses bavila, ale no tak. Vím, že jseš připravená.“ A ona:
„Prosím tě, nech mě prostě spát.“
Jestli se stalo tohle, jste číslo dva.
Vidíte, jak smích ustal?
Chlapi si tu říkaj: „Hahaha…
Ta mrcha tohle udělala ve čtvrtek.“
V určitým věku by chlap
už neměl bejt považovanej za gentlemana.
Jakože týpkovi je 80…
Neměl by být za gentlemana,
ani byste to od něj neměli čekat.
Týpkovi je 80, ale ženským je to fuk.
Hlavně ať pro vás pipky pořád někdo něco dělá,
na nic jinýho nemyslíte.
Jsem na letišti a tahle mladá kočka
přijde ke dveřím a čeká, až jí někdo otevře.
Já tak 10 metrů od ní:
„Kámo, já ty dveře rozhodně otevřít nepolezu.“
Ale jde tudy takovej staroušek.
Mladá projde dveřma, dědu ty dveře vlečou za ní.
Jakože: „Vidíš, že s tím mám problémy.“
Tahle ženská nastoupí do letadla s kufrem.
Dělá: „Ááá! Neunesu to.“
Vědělas, že ten krám neuneseš,
když sis tam zabalila všechny ty debilní svetry.
Ale je ti to u prdele, protože myslíš, že kolem půjde chlap…
A jasně, přijde tenhle starouš z dob hnutí za občanský práva…
Museli jsme ho chytit:
„Sedněte si, chlape! My to zvládneme.
My to zvládneme, chlape.“
Musíte jim tak říkat,
aby měli pocit, že na to pořád mají.
To je dobrý, chlape. Zvedl byste to,
kdyby si tam mrcha nezabalila ty flitrovaný svetry.
Ty flitry jsou těžký, když se naskládaj na sebe, chlape.
Já nebudu gentleman, dokud vás nepoznám.
Prostě tak. Tečka.
Protože vy kolektivně ani nevíte, co vlastně kurva chcete. Nevíte.
Některým ženským otevřete dveře, řeknou: „Děkuju mockrát.“
Jiný zas: „Já si umím otevřít!“
A vy: „Tak si je sakra otevři!“
Takhle mě vylekat.
Prej gentlemanství. Ženský chlapy soudí za to, co pro ně dělaj,
aniž by vůbec věděly, kdo jsme!
Fakt chladnokrevný a děláte to roky.
Gentlemanství. A žádný gentlewomanství přitom není.
Schválně něco jmenujte. Jasně.
Já vám řeknu, co byste mohly.
Běžte k náhodnýmu týpkovi a natřete mu ruce krémem.
Jo, to by šlo.
Chlapík si povídá: „Jo, tak mu říkám…
To je od vás moc milé, madam. Děkuji mnohokrát.“
Jen na něj kouká…
Aha!
Prej gentlemanství. Co?
Mám otvírat dveře, odsouvat židle u stolu.
Když je zima, mám si sundat bundu a dát vám ji,
ale já viděl předpověď a věděl, že maj bejt čtyři stupně.
Tak jsem si vzal bundu. A teď mám chytit zápal plic,
protože se neumíš podívat na předpověď.
Chválím vás mladý, že jste se v životě postavili
za nejrůznější věci jako Black Lives Matter,
problematiku gay lidí, trans lidí, bisexuálů a tak.
Respekt vám všem.
Nám dřív do hlav vtloukali,
že když jste gay,
že vám rozbijou držku, když jste gay nebo cokoliv jinýho.
Spousta lidí mýho věku nežije ve svý pravdě
kvůli tomu, jak nás vychovali. Právě teď.
Je to fakt.
V mý třídě nebyli gayové. V mý škole nebyli gayové.
Gayové nebyli ani v mým školním okrsku.
Aspoň o nich nevím.
Jo, nikdo si jen tak nechodil po ulici.
Kámo, lidi byli tehdy kurevsky homofobní.
Pamatuju, jak mě máma vzala k jednomu strejdovi
na prázdniny. Kurevsky velkej homofob.
Měl hromadu pravidel a tak. Přijeli jsme a chlapík:
„Jo, takže, mám tu pár pravidel,
jestli tu máš zůstat, jasný? Za prvý,
když uvidíš, že mám něco ve vlasech, tak to tam kurva necháš, jo?
Chlapovi se jinej chlap ve vlasech hrabat nebude, rozumíš?
Když tam bude pírko, tak tam to pírko taky zůstane.
I kdyby tam byl celej pták, tak ho tam kurva necháš.
Jestli si našpulíš rty, abys mi vyfoukl něco z očí,
tak ti kurva urvu pusu.
Chlap chlapovi do oka nefouká.
Necháš ho vykrvácet, je ti to jasný?
Jestli uvidím, že stojíš na špičkách, nakopu tě do koulí.
Jestli na něco nedosáhneš, shoď si to koštětem nebo botou.
Když to nespadne, není ti to souzený.
Ale jak tě nachytám na špičkách, roztrhám tě na kusy, jasný?
V tomhle domě si kolínskou nastříkáš na hadry, kámo.
Jak to cákneš do vzduchu a projdeš tím, jseš mrtvej.
Kámo, jestli uvidím tohle…
Nakopu ti zadek, je ti to jasný?
A jídlo, co tu budeš jíst, ať je tvrdý jak skála, hajzlíku.
Nežer věci, co se ti roztečou v puse.
Žádný Twinkies, koblihy s marmeládou, vajíčka naměkko,
Halls Mentho-Lyptus… cucání tý Hallsky,
než se ti rozprskne v puse.
Tady budeš drsňák, chlape!“
Mně je devět, jen zírám…
Co chci mladší generaci říct, je: „Mějte s náma trpělivost,
zatímco se snažíme bejt trpěliví s váma.“ Jo?
Protože já netuším, čím si prochází někdo,
kdo nežije ve svý pravdě, víte.
Dělá ze sebe něco, co není.
Já mám pro takový lidi pochopení, víte.
Pamatuju, jak jsem četl článek o sobě, kde bylo:
„Deon Cole je gay.“ Říkám si: „Cože?“
Nebylo tam: „Je gay?“
„Deon Cole je gay,“ jakože na to maj důkazy.
Hej, zmrde, já nikdy nebyl gay, sakra.
Nejblíž jsem tomu byl, když jsem píchal holku, co byla tomboy.
Velkej chlapák, ta holka.
Na hřišti byla nelítostná.
Při crossoveru…
ta šla přes mrtvoly, kámo.
Ostatním drtila kotníky, vole.
Ale musel jsem ji nechat, protože při sexu
mě vždycky chytla pod rukama a dělala tohle.
Hele, vyndej si ty ruce, holka.
To je fakt nedůstojný.
Zasunula si ty ruce a: „Jo, kámo.“
Co to kurva děláš? Dej ty ruce pryč.
Rád si fotím různý bizáry, který vidím.
Ukládám si to na mobil a pak to používám při lhaní.
Kdybych měl holku a celou noc kalil
a ona se ptala: „Kde kurva jseš?“
Pošlu jí fotku zřícenýho vrtulníku.
Jakmile to odklidí, zlato, vyrazím domů.
Chlapi tady: „Haha…“
Mně to dává smysl!
Jakejkoliv bizár. Vyfoťte to. Může se to hodit.
Vidíte rvačku, natočte to.
Klidně pak řeknete: „Hej, to je kámoš. Musím mu jít pomoct.“
Říkám vám, že to funguje.
Mrtvý zvířata, vyfoťte to. Jakejkoliv bizár.
Jo, tohle je super.
Když uvidíte opuštěný auto u silnice,
hezky si to vyfoťte.
Uprostřed noci s tím můžete zdrhnout z domu.
Jo, jdete se oblíct o půlnoci. Holka:
„Kam kurva jdeš?“ „Pomoct kámošovi nastartovat.
Trčí tam už tři dny. Musím mu pomoct.“
„Proč je na tý fotce den?“
„Cesty Boží jsou nevyzpytatelné, holka.“
Kolik z vás tu má holku s pořádným zadkem?
Chci vás slyšet. Kde jste?
Mělo by vás tleskat víc.
Víte, že vás vidím, že jo?
Zeptám se ještě jednou, než na vás začnu ukazovat.
Kolik z vás tu má holku s pořádným zadkem? Potlesk!
Tak to jo. Fajn.
Tleskal jsi? Dobře. Jen se ujišťuju.
No vida, fajn.
Chlapík si to schovává pod sedačku.
Vzali jste někdy takovou holku do hoodu?
To je stresující jak svině.
Ty týpky nezajímá, že jste s ní,
budou kolem ní kroužit jak…
Já tam stojím, jako že to nevidím.
Kvůli týhle buchtě se nenechám zastřelit.
Otíraj se jí o stehna pérem.
„To je jako necháš tohle dělat?“
Tohle musím vzít, hned se vrátím.
Nemám pocit, že jsem v kariéře tam, kde bych měl bejt.
Podle mě tam skoro jsem, ale ne tak úplně, víte.
Poznám to podle toho,
že mám pořád týpka na letáky.
Jestli vám furt někdo dělá letáky,
nejste úplně tam, kde byste…
kde byste chtěli v životě bejt.
Dave Chapelle a Chris Rock daj něco na web. Jednou. „Světové turné.
Vyprodáno.“ A já?
Musím dělat letáky pro každý město, do kterýho jedu.
A snažit se jim vlichotit, víte?
„Hej, Memphis, vím, že rádi grilujete.
Koukejte, jaký masíčko vám přijelo do Comedy Club.“
Chlapi jsou fakt nechutný, to teda jsme.
Víte, co děláme při čůrání?
Jakejkoli záchod, kam přijdeme.
Když je po straně hajzlu nějaký smítko,
musíme ho proudem smejt.
Musí k tomu dojít.
Je to okamžitá hra.
Je mi u prdele, co to je, žvejka, toaleťák…
Hovna někoho jinýho. To je nám fuk.
Jakmile si toho všimneme, tak: „Hej!“
Nepohneme se. Zmrzneme na místě a chčijeme.
Když vám dojdou chcanky, nasere vás to: „Ne, ne! Ááá!
Prohrál jsem.“
Dojdu si pro další pivo.
Kdo z vás kdysi bejval rasista?
Lidi prej: „Bejval?
Pořád je!“
Víte, co je v hotelech rasistický?
Hlavový sprchy.
Spali jste někdy v hotelu a tam na vás ze stropu čumí ta věc?
To je pěkně rasistický.
Jo, na černý nemyslej.
Ne. Myslej jen na bílý.
Když něco takovýho vidím, vím,
že ve vedení nejsou žádný černoši.
Kdyby tam byl jedinej černoch: „Ani náhodou.
Tahle sračka, co visí ze stropu, to my nechceme.
Voda, co nejdřív teče na vlasy a pak na zbytek těla? Ne!“
Bílým lidem se to líbí. Maj pak pocit, že jsou
v dešti nebo nějakým pralese.
Ne. Černý chtěj sprchu ve zdi,
kde voda teče dolů a můžeme
rozhodnout, kolik vody chceme ve vlasech,
jestli vůbec nějakou.
Ne tohleto cákání ze stropu.
V tom se lidi musej mejt takhle.
Jedna bílá ženská řekla, že jsem „nilf“.
Říkám jí: „Ženská, já přece nejsem váš soused.“
Vedle mě žádná buchta nebydlí…
Myslela jste slovo „neighbor“, že jo?
Promiňte, bílá dámo, myslela jste „neighbor“?
Chcete odpovědět, nebo dostat přes držku?
Chcete odpovědět, nebo dneska dostat přes hubu, co to bude?
Odpovíte mi? Odpovězte!
„Neighbor“? Tak jo. No vida. Děkuju.
Stejně je to rasistka.
Pro mě nejste černoch,
dokud doma na zemi nemáte obří balení vody.
Takhle na návštěvě testuju, jak černošská je domácnost.
Chodím jim tam s rukama za zády.
Můžu vidět vaši spíž?
Nebo prádelnu. To vyjde nastejno.
Ta balená voda je pokrytá prachem.
Tuhle vodu nikdo nikdy nepije.
Používá se jako schůdky a tak.
Poslouchejte, běloši.
Jestli někdy budete u černocha doma a zajdete si na záchod
a v koupelně vidíte viset čistý, svěží bílý ručníky…
Opovažte se na ně šáhnout.
Ty jsou na ozdobu.
Použijte svý oblečení jako všichni ostatní.
Chlapi, až se dneska vrátíte ke svý slečně
a začne se to rozjíždět
a ona se chce úplně svlíknout,
nedovolte jí se svlíknout. Ne.
I když je to vaše žena, nedovolte jí to.
Řekněte jí, ať si na sobě nechá kalhotky.
Na těch kalhotkách něco je, prostě máte pocit,
že byste tohle dělat neměli.
Že nemáte moc času.
Jo, řekněte jí, ať si na sobě nechá kalhotky.
Prostě je zahákněte na stranu.
Takový pěkný „zaháknutí“…
Jo.
Nachytáte ji večer, jak si čistí zuby u umyvadla,
než jde spát. Jestli si teda večer čistíte zuby.
Hej, to nedělejte.
Je tu hromada holek, co jen řeknou „dobrou“.
Zabalíte si vlasy a: „Dobrou!“
Maximálně si učešete ty vlásky u čela.
Ona si čistí ty zuby, postavíte se za ni, plácnete ji po zadku,
ona na to: „Co to děláš?“ Vy to zaháknete na stranu,
zasunete péro. Jo.
Ta gumička v kalhotkách vám bude péro škrábat zleva.
Budete ho mít pěkně popálenýho,
ale nepřestávej, vojíne, do toho!
Jen tak dál! Bez popálenin nejsou koláče, vole!
Rychle vám tu přečtu pár vtipů.
Snad se vám budou líbit. Když ne, stejně už se nikdy neuvidíme…
Viděli jste někdy tlustou holku v Whole Foods?
Když takovou vidím, vždycky jí řeknu: „Ty jsi tu asi dneska poprvý.“
Když stojíte ve frontě v supermarketu,
čí úkol je dát na pás to dělítko?
Toho, kdo tam už stojí,
nebo toho, kdo tam přijde? Protože je to stresující.
Mluvte.
Toho, co tam stojí. Tak to nasrat!
Proč to tam mám dávat já, když za mnou
ani nikdo není? Má to bejt úkol toho,
kdo přijde za mnou, aby si oddělil svůj nákup.
Čekám ve frontě, přijde bílej týpek a dělá…
Říkám si: „Počkat, kámo,
já nevěděl, že je moje práce to tam dávat.“
Jen tak si přijdeš a stresuješ mě.
Nadáváte někdy u modlení?
Vy jste teda buržousti.
„Pane, drž ode mě dál ty nenávistný zmrdy, Bože.
Jen nechtěj kurva vidět úspěšnýho týpka, Bože.“
Prosili jste někdy Boha, aby někomu ublížil?
„Pane, zabij prosím mého nadřízeného.
Tvé jméno budu věčně blahořečit.
Šalom!“
Sundáte si někdy kalhoty po příchodu domů?
Další den se probudíte:
„K čertu s tím. Ten outfit nikdo neviděl.“
Tak si oblečete ty samý.
A jdete si po svejch.
A po hodině si všimnete, že máte v kalhotách bouli
a že to jsou vaše spodky ze včera?
„A skvělý spodky. Ty nemůžu vyhodit.“
Tak si je posunu k péru, než se dostanu domů.
Běloši se tomuhle nesmějou,
protože svý hadry nosej klidně pět dní za sebou.
Proč, lidičky?
„Lidičky“ oslovuju jenom bělochy, cejtěj se pak příjemněji.
Vy černý to v práci děláte taky. Nasadíte ten svůj bílej hlásek.
„Hej, lidičky, jdeme na oběd.“
„Zveš mě?“ „Díky, lidičky.“
Černý takhle nikdy neoslovuju. Říkat černým „lidičky“, to ne.
Jakože: „Hej, lidičky, dáte si někdo jointa?“
„Komu kurva říkáš lidičky?
Zvedni ten nakrémovanej zadek a zmiz, blbečku.“
Je rasistický říkat: „To ne, Jose“?
Protože já to miluju.
Zjistíme to. Kde tu máme Hispánce? Chci vás slyšet.
- Hej! Můžu to říkat, že jo? - Jo!
Vidíte, takhle se něco naučíte. Stačí se zeptat.
Jo. Do háje.
- Můžou to říkat běloši? - Ne!
Pardon, lidičky.
Zmlátěj vás. Neříkejte to, lidičky.
Udržte se.
Polykaj veganky?
Protože je to živý, takže…
Nevím. Já kurva nevím.
Proteiny?
Jsou to proteiny.
„Hej, holka, pojď si pro tyhle proteiny.
Na tom gauči vypadáš trochu zesláble.“
Zas ten vědoucí smích.
Fakt pozdě v noci, těsně předtím, než jdete spát,
jste měli fakt zvrhlej sex. Tím „zvrhlej“ myslím,
že tu holku teď musíte zabít.
Ví o vás hromadu tajemství.
Zvrhlej.
Věci jako různý cucání, lízání, stříkání
na obličej a sezení týpkovi na tváři,
vousy má celý bílý, prostě…
zvrhlej.
A těsně předtím, než půjdete spát, pomodlíte se?
Já jo.
Před tou epizodkou byl celej den,
za kterej musím Bohu poděkovat,
takže jo, já se pomodlím.
Jsem na kolenou celej nahej,
ulepenej.
Rty mám slepený.
„Otče na nebesích, děkujeme ti za tento krásný den,
který jsi stvořil, Pane.
Nevím, kde bych byl bez tvé lásky a milosti, Pane.“
Panebože!
Měl jsem sex s jednou holkou a ona zakřičela:
„Hlouběji!“ A já říkám: „Těsněji!“
A pak jsme tam oba seděli v depresi,
protože jsme věděli, že nedostaneme, co chceme.
Ty kráso.
Věděli jste tohle? Hezký ženský nikdy nepřekáží.
Hezký ženský nikdy nepřekáží. Nikdy.
„Jé, pardon.“ „Ne. To nic. To je v pohodě.“
„Z toho si nic nedělejte. On z krku krvácí pořád.
V pohodě. Zůstaňte, kde jste. Přesně tak.“
Můj vkus na ženský se dost změnil.
Momentálně jsem na osamělý ženský.
Osamělý. Jakože osamělý.
Jakože si šaty zapíná věšákem na oblečení.
Vidíte, jak jsem se nemohl začít smát?
Hodně ženských teď přehodnocuje svůj život.
Jo, ta pravda bolí, co?
Jo, byla to velká bžunda,
když jsem mluvil o tlusťoškách a starouších, co?
Jo, jo, pěkně se tomu tady chlámaly.
„Hahaha, tlustá holka, hahaha.“
Osamělá holka.
Usmějte se. Každej ví, že jste ta osamělá holka.
Úsměv.
Osamělá.
Má skříň plnou letních šatů.
Ty zipy jsou náročný.
Čumte na ty osamělý buchty.
Budu o tom mluvit, dokud se neusmějete.
Osamělá.
Ta holka ani nemá stín.
Holky bez stínu. To mám rád.
Osamělá.
Nikdy nejela v pruhu pro spolujízdy.
„Proč tam vedle jezdí tak rychle?“
V tom pruhu určitě někoho znáte.
Vy budete navždy trčet v zácpě.
Kašlete na emoce, pořád jsou to vtipy.
Zůstaňte se mnou.
Mám rád starší ženy. Pěkný vintage kousky, jasný?
Jo. V životě potřebujete pěknej vintage kousek.
Aby to bylo všechno civilizovaný, víte, co myslím?
Jo. Mám rád pěkný vintage kousky.
Mám rád ženský, co maj víc včerejšků než zítřků.
Zopakuju to pro ty nahoře.
Mám rád ženský, co maj víc včerejšků než zítřků!
Jo, pěknej vintage kousek, jasný?
Fajn pečující buchtu. Jo.
Je na vás tak hodná, že chápete, proč se její syn nestěhuje.
Zmetkovi je 38 a pořád bydlí doma.
Holku si nastěhuje k sobě.
Všechny její prachy hřejou.
„Skoč mi pro chleba.“
Pokaždý, když jedem jejím starým křápem, trvá 15 minut, než vyjedeme.
Musí najít to správný cédéčko ve svý knížce cédéček.
„To není ono. Podej mi tu červenou dole. To není ono.
Podej mi tu s nápisem „synovec“.
Tak kde mám Sounds of Blackness?“
Vždycky je mi kvůli ní zle.
Přijde ke mně a hned: „Tady je ale vedro!
Ty máš zapnutý topení?“
„Klíma je na 18 stupních.“
„Není! Určitě jseš nemocnej!
Pojď, dej si Theraflu.“
Ve tři odpoledne jsem mátožnej jak nikdy.
Tahle ženská a ty její návaly vedra.
Řetízky od větráků nosí místo náramků.
Kamkoliv jdeme, musím jí donést kelímek drcenýho ledu.
Spali jste někdy se starší ženskou?
Ty kráso! Totálně vás utahaj, kámo. Starší ženská? Ty vole…
Tady platí, že důl vydrží dýl než kůl.
Totálně vás vyříděj. Když nedostanou křeč,
no do hajzlu.
Utahaj vás.
Ušukaj vás k otrockýmu spánku.
Spali jste někdy otrockým spánkem?
Je to kousíček od smrti, kámo. Budete…
Spát jak kdybyste bavlnu sbírali…
Starší ženský vás ušukaj do otrockýho spánku.
Když máte sex se starší ženou,
nevydávaj moc zvuky, nic takovýho.
Jen vás povzbuzujou.
„Jen do toho, zlato. Přesně tam.
Ne, jen do toho. Nedělám to poprvý.
Nestyď se. Do toho. Hezky zatlač.
Zatlač. A je to! Tady ho máme!
Já věděla, že to přijde. A je to!
No tak, zlato. Dej to zpátky, jak jsem měla tu nohu. Zpátky.
Dej to zpátky. Přesně tak. No tak, chlapáku. Přesně tak.
Tak a žádný klečení. Nekleč.“
Proč nechce, abych byl na kolenou?
Všechny vintage ženský mám stejný.
Všechny dalekozraký.
Viděj na kilometry a kilometry daleko.
Ale když jsme spolu vedle sebe v posteli
a já píšu pořádnejm buchtám…
nevidí z toho ani hovno.
A mám nastavený fakt malý písmo.
Displej černej jak noc.
Snaží se ale koukat. Ženská prostě dělá…
Hele, nenamáhej se. Víš, že tohle prostě neuvidíš.
Ale když si nasadí brejle na čtení,
trojky z Walgreenu,
jak maj vzadu řetízek.
S těma křápama vidí skrz moji simku.
Mobil si dávám pod matraci.
Mám ale i mladou, jasný?
Jo, celý je to o rovnováze, víte, jak to myslím. Jo.
Celý je to o rovnováze. Je to tak.
Díky ní mám energii. Drží mě v obraze, víte.
Vždycky mi ukazuje cool videa na TikToku a tak.
Vždycky se tomu spolu tlemíme. Já vždycky: „Hahaha, to mi pošli.“
To jí dělá radost, když chci něco poslat.
Jakože to video je supr.
Ona na to: „Jasně, pošlu ti to.“
Hraje mi tu novou hudbu a tak. A já jí vždycky šokuju,
protože jí řeknu, z jakejch písniček jsou samply v těch novejch.
Prej: „Víš, že je to původně od Curtise Mayvilla, jo?“
Ona: „Cože?“
I ty mladý kusy mám všechny stejný. Žádná neumí číst psací písmo.
Víte, že na vejšce se neučí krasopis, že jo?
Pořád jen ťuk, ťuk, ťuk.
Jo, neumí číst psací písmo, ty vole.
Psací písmo je novej šifrovací jazyk, kámo.
Nepřečtou to.
Ukažte mladýmu člověku velký psací S. Netušej, co to je.
„Co to má bejt? Znak pro nekonečno? Co to kurva je?“
Netušej.
Píšu milostný dopisy svý vintage holce před svojí mladou.
Netuší, co se to kurva děje.
Snaží se sledovat to pero.
Na poštu s tím.
Zestárnout je cíl.
Vězte, že zestárnout je cílem.
V životě chcete dosáhnout určitýho věku.
Chcete tam bejt. Vaše čtyřicítka, vyšší čtyřicítky, padesátka.
Chcete tam bejt, je to sexy místo, vážně.
To vám slibuju. Fakt.
Je v tom takovej mámvpičismus,
kterej prosytí vaši mysl, tělo i duši.
Víc, než jste kdykoli zažili.
Je v tom i sobectví, který milujete a přijímáte,
do háje. Všechno je vám u prdele.
Dokonce i vaše děti.
Říkáte si: „Dělal jsem, co se dalo. Teď kurva vypadněte.“
Jestli máte dítě starší 19 let, máte právo říct, že nemáte děti.
Příště, dámy, až půjdete ven a chlap se zeptá: „Kolik máš dětí?“
Vy řeknete: „Žádný. Co pijeme?“
Já se ženských ptám: „Máš nějaký odrostlý děti?“
Víte, jsem starej a nestydím se za to. Je to moje, sakra.
Jsem ve věku, kdy jakmile někam dorazím, jsem připravenej jít pryč.
Je mi fuk, jak dlouho jsem se připravoval.
Je mi fuk, jak dlouho jsem tam jel.
Prostě jdu a otočím se.
Fajn.
Dřív jsem myslel, že starý lidi jsou nezdvořilý. Vždycky skáčou do řeči.
Ale tak to není. Jen musej říct, co chtěli, než to zapomenou.
Teď to dělám taky.
Klidně mi popisujte lék na AIDS.
Já : „Co? Takže stačí…
Počkat, počkat, počkat.
Tamhle v ulici maj zlevněnou zeleninu.
Fajn. Zpátky k AIDS. Povídej.“
Jsem starej. Teď cvičím na pomalou hudbu.
Je sedm večer, přesně na minutu budu
V kabrioletu brázdím ulice
Krásná holka
Seru na ty rychlovky. Je to celý o tý pomalý námaze.
Víte, že jste staří, když váš oblíbenej DJ začne nosit brýle.
Koukejte na toho brejlovce Kida Capriho.
Nemůžu žvejkat a poslouchat najednou.
Nemůžu jíst cornflaky a koukat na CNN.
Prošvihnu cenné informace.
Musím přestat žvejkat, abych slyšel.
„Koho zabili? O čem to kurva mluví?“
Moje vintage buchta vedle jí ovesný vločky.
„Kdybys jedl ovesný vločky, věděl bys, koho zabili.“
Vždycky je o krok napřed, ta mrcha.
Nemůžu píchat s plným žaludkem.
Jsem na to moc starej. Už to nedělám.
„Zašukáme si před jídlem.
Nakrmím tě.
Jen mi musíš věřit.
Chceš, ať něco podepíšu, podepíšu to.
Ale nejdřív si zašukáme.“
Nebaví mě se najíst a snažit se pak celej nafouklej šukat.
Ten tvůj velkej zadek se na mě nasouká
a já teď musím dejchat takhle, abych tě nepoblil.
Zkoušeli jste někdy šukat, když vás přepadně kóma po jídle…
Jsem moc starej na ženský ejakulace.
To zvládnete. Mluvíme spolu jako dospělí.
Ty ženský ejakulace nedávám. Je to směšný.
To je pro mladý kluky. Je to směšný, ženská ejakulace je směšná.
Vy ani nevíte, co to je, že jo?
No, nechoďte mi domů a necákejte to všude kolem.
Uklidněte si tu frndu.
Když se frnda neumí chovat, tak se i s frndou seberte a zmizte mi z domu.
Takhle mi kurvit povlečení.
Víte, jak dlouho trvá chlapovi mýho věku si převlíct postel?
Musím povlíct tenhle roh a jít semhle.
Povlíct tenhle roh, tamten mezitím sleze, musím se vrátit.
Musím si lehnout a tuhle část držet nohou. Tohle dát sem,
pak mi dojde, že jsem dal krátkou stranu na dlouhou stranu postele.
Teď to musím zvednout i s polštářema a otočit to.
Ženská, jestli mi ejakuluješ v posteli, vykopnu tě z okna.
Už se nemůžu udělat na zádech jak za mlada.
Takovýho znalýho smíchu dneska!
Na zádech to není jak za mlada. Když jsem byl mladej,
ležel jsem na zádech, stříkalo to jak z ropnýho vrtu.
Stropní větrák, trefil jsem každou lopatku.
Ale teď už ne.
Teď je to spíš jak fontána na fondue.
Vyjde to nahoře a steče po stranách.
Nejsem sám. Je tady víc fondueistů.
Jak máte čelo tady, znáte fondue.
Každej plešoun viděl fondue.
Ženský, vy jste viděly tu proměnu
od dob, co jste byly mladý.
Dřív jste musely utíkat, abyste to chytly, jakože…
Teď stačí sedět a mít trpělivost.
Hej, Brooklyne, jsem Deon Cole.
Chci vám něco rychle říct.
Když jdete na stand-up show
a speciály a takový věci, prokažte mi laskavost.
Ukažte, a tohle neříkám jen pro potlesk,
chci, abyste mě slyšeli. Ukažte těm komikům lásku, lidi.
Protože vám něco povím. Komici jsou plný bolesti.
Musíme potlačit všechno, co nás štve,
abychom vás rozesmáli,
a nestěžujeme si. Je to součást naší práce.
Když boxera uhodí, to je prostě ta práce.
Ale nikdy nevidíte, čím si komik prochází.
Pořád musí dělat tyhle kraviny
a musí bejt pořád veselej,
zatímco se mu kurva bortí svět.
A vy to nevidíte. Na světě je spousta trpících komiků.
Já, konkrétně? Dělám tu tenhle speciál,
ale poslední rok pro mě byl těžkej.
Přišel jsem o tetu, dva strejdy, nejlepší kámošku mojí mámy
a svoji mámu. Moje máma
je jediný, co mám, protože jsem jedináček
a je jen ona. Nemám tátu, bratry, sestry, nic takovýho.
Jenom ji a přišel jsem o ni.
A přišel jsem o ni přesně před rokem.
Umřela přesně před rokem.
A já si řekl:
„Chci, aby zaznělo její jméno, a chci, aby tu byla
a aby žila skrze mě.“
Ale počkejte.
Zdevastovalo mě to a od tý doby jsem v prdeli.
Ale když přijdu sem a cítím lásku, budu v pohodě.
Ale vím, že jsou další lidi, kteří si prochází tím samým.
Prej existuje něco jako Klub 50.
A lidi kolem padesátky přicházej o rodiče,
protože našim rodičům je 70, 80 let.
A spousta lidí si prochází tím samým, čím si teď procházím já.
Nejsem v pohodě, kurva, přísahám.
A každej blbej den se snažím bejt normální.
Snažím se v tomhle posraným světě najít novej normál. Ale u těchhle lidí,
já vím, že tu jste, vím, že jste přišli o rodiče,
a já tu jsem a říkám vám, že nejste sami.
Jsem tu pro vás, stejně jako tu jsou všichni ostatní.
A kdykoli vidíte někoho, kdo přišel o rodiče, přijměte je.
Zkuste je donutit bejt i tak normální, protože oni nejsou.
Cítí bolest, jsou zdrcení. A jsou ztracení. Stejně jako já.
Takže tohle věnuju svojí matce, Charleen Coleové.
Miluju tě k smrti, mami. A děkuju vám tady v Brooklynu,
doufám, že jste si to užili.
Mám tě rád, mami. Hrozně mi chybíš.
A díky všem v Brooklynu. Moc si vás cením.
VĚNOVÁNO MÉ MATCE, CHARLEEN COLEOVÉ
NA PAMÁTKU STRÝČKA, MICHAELA COLEA STRÝČKA, LEONA COLEA, TETY ELLEN COLEOVÉ,
DEMETRIE SMITHOVÉ, NEJLEPŠÍ KAMARÁDKY MÉ MATKY.
Překlad titulků: Tína Málková