NESPAVOST
Máš klíče?
Jo, mám.
23:27
Čau.
Tak tady jsi. Bál jsem se, žes usnula.
Ne. Pořád vzhůru. Jako vždycky.
Co ta apka pro lepší spánek?
No... Minule jsem ji zkusila znovu.
Ten týpek by tě měl uspat, ne? Ale má tak sexy hlas.
Představovala jsem si, že mě zachránil z hořící ropné plošiny.
Což je super, ale k ničemu, pokud trpíš nespavostí.
Zkoušel jsi to už?
Ne, to ne.
Věci jako hypnóza a akupunktura nefungují.
Koupil jsem si knihu
s názvem Tisíc a jedna rada pro lepší spánek. Brak.
Takový žvásty. Třeba ať si pod čepici dáš levanduli.
Pusť si nahrávku, jak někdo spí.
Vdechuj pouze jednou nosní dírkou.
Spi na měkké matraci. Spi na tvrdé matraci.
Polož měkkou matraci na tvrdou matraci a spi na obou.
Modli se k severským bohům. Ignoruj své oči.
Ne. Hele, něco z toho jsem si možná vymyslel.
Promiň, neposlouchala jsem tě.
Danny, proč se couráš ve tmě?
- Znáš mého souseda? - Toho kočičího muže?
- Kočičák. - Líbí?
Kdovíproč mě pozval na oslavu narozenin své kočky.
Kolik jí je?
Sedmnáct. Složili jsme se jí na řidičák.
Každopádně...
Musel jsem se z toho nějak vyvlíct
a asi jsem to trochu přepískl.
Proč? Cos řekl?
Že jedu na měsíční studijní cestu po Disneylandech.
- Proč jsi to řekl? - Vždycky jsem to chtěl udělat.
Mohla to být vhodná chvíle.
Ty přece ani nevycházíš.
Já vím. Nedomyslel jsem to. Myslí, že jsem pryč.
Pořádá párty u mě na dvorku. Trvá to hodiny.
To je teda tvůj plán na tento měsíc?
Kdykoli bude venku, ty se budeš krčit ve tmě?
To jo. Mám jistý závazek.
Ale mysli na to, kolik ušetřím za elektřinu.
Proč si nezatáhneš závěsy?
Protože žádné nemám.
A když si je pořídím a pověsím je, řekne si:
„Kde se tu berou?“ A bude vědět, že tu jsem.
Jako v Hlavě XXII.
Právě mě něco napadlo.
Jak chceš řešit jídlo?
Nebo ti pořád nakupuje Adam odvedle?
Ne, myslí, že jsem v Disneylandu.
Znáš ho přece.
Kdyby znal pravdu, okamžitě by mě prozradil.
- Jo. - V poho.
Je mi fajn. Prostě budu žít z toho, co je v bytě, což je...
Majonéza a několik balení cereálií.
Tohle jsem vůbec nedomyslel, co?
Moct vyjít ven by se ti teď
- mohlo docela hodit. - Jo? Díky.
Nemůžu si pomoct. A teď mám hlad. Objednám si pizzu.
Haló, Kočičák, rozvoz jídla.
Skrývat se před někým je tak těžký.
Risknu to. Jestli to projde.
Nemůže tam zůstat navždy.
Tak jo. Jednu s ančovičkami a ananasem.
Fuj, ančovičky a ananas?
Rozhodně. Objednáno. Kde to seš?
V lékárně.
Poppy má neštovice.
Škrábe se jako opice a došly nám léky proti zvracení.
A navíc to teď dostala většina její třídy.
Celý týden mi chodí zprávy z třídního chatu. Cítím se hrozně.
Proč se cítíš hrozně?
Víš, jak jsem řekla, že Poppy nejela na výlet
- kvůli planým neštovicím? - Co, mami?
Ale nic.
- Už jen chviličku. - Mami!
Jen tady něco dodělám.
Nejsem na to pyšná.
Tak. Teď vypadáš jako opravdová ovce.
- Bé! - Bé.
Ale nemohla jsem se přiznat.
A nechat tu protivu Zachovu mámu znovu si mě podat?
Je všechno v pořádku?
Jo, dobrý.
Takhle to děláme doma.
Včera večer jsme měli lasagne. Takový binec.
Věděla jsem, že mě podezírá, ale prošlo mi to.
Mazané. A morálně pochybné.
Nezačínej. Viděla jsem reklamu na nějaké nové pilulky s názvem Snoozers.
Extra silné pro skutečné nespavce. Mrknu se tu po nich.
Nedělej to. Nezabírají.
Všechno po nich chutná jako zelí. Kromě zelí, které už tak chutná.
Víš, co ti chci říct.
Můžeš to projednou nevytahovat? Nepůjdu s tebou do spánkové laboratoře.
No tak.
Aby mě ve spánku očumovali lidi se zápisníky?
Já ve spánku publikum nerad.
Kromě toho, co když...
Co když ve spánku...
leštím klacek?
A děláš to?
Nevím, ale podle toho, jak moc to dělám, když bdím, to nevylučuju.
A nevadilo by Veggiemu, že se mnou trávíš noc?
Pochybuju. Bere tě jen jako jednu z holek.
V podstatě jako dámu.
Skutečně? Fajn vědět.
Vydrž, volá Veggie. Ozvu se pak.
Čau, Vegu.
Panika skončila. Usnula a já jsem ten nej nevlastní táta.
Jak jsi to dokázal?
Četl jsem jí.
To jsem zkoušela i já. A co?
No, víš, jen... O historii cihel.
Cože?
O historii cihel.
- Proč to teď čteš? - Kvůli sobotě.
- Jo, ta věc s cihlami. - Znáš mě přece. Štěstí přeje připraveným.
Navíc je to docela zajímavé.
Právě čtu o době cihlové gotiky 12. století.
Hlavně že jsi šťastný.
Neopouštěj mě, prosím.
- Máš ten lék na svědění? - Ne. Čekám na lékárníka.
Dobrý. Čeká mě ještě sedm kapitol.
Dej pak vědět, jak to skončí.
Nemyslím, že to má nějakou zápletku... To byl vtip, že jo?
Tak trochu. Chceš něco přinýst?
Překvap mě.
Fajn. Výzva přijata. Cestou domů ti napíšu.
- Dobře. Měj se. - Tak jo, pá!
Kde jsme to skončili?
Dobrý?
Jo, dobrý. Kolenní bandáže. Super.
- Vezmu mu tohle. - Jo.
- O víkendu má cihlatlon. - Co je cihlatlon?
Něco jako triatlon. Běh, plavání a jízda na kole.
Ale pak musí postavit malou zeď.
Působivý.
Už jsi nakoupila?
Ne. U pokladny nikdo není. Musí být vzadu.
Vzmuž se a upozorni na sebe. Zakřič.
Ne. Hrůza. To se nesluší.
- Co? - Sklapni.
Ty sklapni. Já nic neřekl. Co děláš?
Zachova máma.
- Liso, ahoj. - Panebože, Kate. To je tak divný.
- Skrýváš se přede mnou? - To ne.
Ne, proč bych... Proč by sis... Ne.
Rozhodně se neskrývám.
Zach má neštovice.
Ale ne.
A jak je Poppy?
Nechtěla si sundat tu masku, co?
Chtěla ovci vyobrazit co nejpřesněji.
Snaží se teď vžít do role.
Takže ta lahvička zinkové emulze je na něco jiného?
Ano, přesně. Rozhodně. Jo.
- Tak já už bych měla jít. - Dobře.
Kde je lékárník?
Nevím. Já tu jen čekala.
- Křičela jsi? - Fajn nápad.
- Ne, nechtěla jsem... - Haló?
Haló?
No, zdá se, že si tu budeme muset počkat.
Spolu.
- Co kdybych ti to koupila? - Proč bys to dělala?
Mámy by měly držet spolu. Další runda je na tebe.
Dobře. Tak... díky.
Jo.
Promiň, můžu mluvit?
Musím odsud pryč.
Už nemůžu narazit na další rodiče dětí, které jsem mohla nakazit.
Haló? Pane lékárníku?
Paní lékárnice?
- Kdokoli? - A co tohle?
Zaplať a odejdi.
- Nemůžu. Mám tu jen kreditku. - Umíš to s platebním terminálem?
Vlastně jo. Ale nepřipadá mi to správný.
- Tak jo. - Do toho.
Dobrá.
TRANSAKCE SCHVÁLENA
- Ne. Sakra. - Co?
- Co je? - To snad ne.
- Naúčtovala jsem si stovku. - Co?
A co když udělám tohle?
- Ale no tak! To snad ne! - Co je?
Stáhlo mi to další stovku.
Děláš z něj boháče.
Teď musím počkat, až mi je vrátí. Je to tvoje vina.
No tak.
00:32
Patnáct liber za Vagisette?
To je loupež za bílého dne.
Vagisette? To zní jako lepidlo.
Proč by tam dole žena potřebovala lepidlo?
Pro případ, že jí upadne nějaká bulka.
Bulka?
Moje vzpomínky na ženskou anatomii jsou poněkud mlhavé. Díky.
- Takže se s nikým nevídáš? - Ne.
Nejblíže za bůhvíjak dlouho
jsem měl k intimnímu kontaktu s živou bytostí včera,
když jsem jedl škvarky.
Abys někoho potkal, musíš jít ven.
Bylo těžký zapomenout na Chloe.
- To už ale bylo před třemi lety. - Nejdéle, cos byla single ty?
Asi pět a půl týdne.
Gratuluju. Co dodat? Jsem ubohý.
- Já tě nesoudím. - Ale soudíš.
Tak trochu.
Víš ty co?
Přihlásím tě na seznamku.
Super.
Tak tohle ti nedovolím.
- Pozdě. - Ne.
Vydrž.
A je to tu. Nesou pizzu.
Jo!
Zdravím. Nechte to u bytu osm. Otevřu vám.
Já nesmím dovnitř. Musíte vyjít ven.
Co? Vždycky jdete dovnitř.
Změnili pravidla. Musíte ven, abych to vyfotil.
- K čemu ta fotka? - Důkaz o doručení.
Mám jíst a držet při tom dnešní noviny?
Prosím.
- Je to můj druhý den. - Mohu vám pomoci?
Kurňa.
Snažím se doručit pizzu do bytu osm.
Tak to máte asi špatnou adresu.
Pan z bytu osm odjel do Disneylandu.
Ale já s ním mluvil.
Vidíte? Je v Disneylandu.
Adam Fothergill.
Zdravím. Vy jste si asi pizzu neobjednal.
Jídlo neobjednávám. Příliš mnoho prázdných kalorií. Co máte?
- Ančovičky a ananas. - Ančovičky s ananasem. Tu má rád Danny.
- Ale Danny je v Disneylandu. - Aha. Jasně.
Rád jsem pomohl.
Disneyland?
- Zdravím. - Zdravím. Můžu se vás na něco zeptat?
Jistě.
Jste v Disneylandu?
Teď zrovna ne.
To jsem si myslel.
Jdete teda pro tu pizzu?
Jo. Hned tam budu.
Proč jste ještě tady?
Ten chlap z bytu osm je tady. Není v Disneylandu. Podívejte.
Haló?
Haló? Kámo.
Dal byste si?
Děkuji.
Moje kočka má oslavu narozenin, pokud byste měl zájem.
Upekl jsem dort.
Rád bych, ale mám práci.
Jak myslíte.
Pojď, Angelo.
Byl jsem tak blízko.
Kdy máš narozky? Třetího září, ne?
Jo. Proč? Co děláš?
Přihlašuju tě na seznamku.
To teda ne. Ne. Nedělej to.
Já myslel, že žertuješ. Nepotřebuje tvé dítě léky?
Lékárník se jistě brzy vrátí a mezitím uděláme tohle.
Já nechci. Proč mě nutíš?
Protože jsi můj kámoš a nechci, abys zemřel sám.
Ta stránka je skvělá. Poznala jsem tu Veggieho.
Byl první, s kým jsem měla shodu.
Jak velkou?
Na procentech nezáleží.
Jen to řekni. Jak velkou?
52procentní.
Taky bych měl 52% shodu s Veggiem.
Jméno. Daniel Gibson.
Zaměstnání?
Co vlastně děláš?
Kybernaut? Aha, novinář.
A chceš vědět, na jakém příběhu, co získá Pulitzerovu cenu, dnes dělám?
„Jak zjistit, že váš pes má depku“
a „Co vám neřekli o octu“.
- Co nám neřekli? - Ještě jsem to nevymyslel.
Tak jo. První otázka. „Toužíte po sexuální aktivitě?“
Tak trochu ano.
Víš, jestli jde o nabídku.
Ovšem. Po třech letech.
Dobrá.
„Jak důležitý je fyzický vzhled partnerky? Vůbec, trochu nebo velmi důležitý?“
Vůbec.
Na vzhledu nesejde. Ne. Vůbec.
Možná to je trochu důležitý. Možná o kousek důležitější, než jsem řekl.
Záleží na úhlu pohledu, protože...
- Mám uvést velmi důležitý? - Ano.
Fajn. Další otázka.
„Máte nějaký skrytý talent?“ Rovnou tam napíšu ne.
- Nedávej tam ne. Napiš ano... - Máš?
...a zvýrazni to.
Protože mám.
- Jo? A na co? - Umím hrát na klávesy.
- Neumíš. - Ale jo.
Nesměj se, protože umím. Fakt. Hrál jsem v kapele.
Nech toho.
Hezouni.
Byli jsme něco mezi Radiohead a Backstreet Boys.
Byl jsem dost okázalý.
Vystupoval jsem se svícnem na hlavě.
Proč ses nestal rockovou hvězdou?
Skončilo to. Po pár měsících jsme se rozpadli.
Proč?
Podpálil jsem bubeníka.
Jeffe, počkej!
Soráč!
Jak je na tom Kočičák?
Pořád je venku.
Víš, že se musíš podělit s paní Judy.
Zřejmě krmí mou pizzou kočky.
Chceš jít tamhle? Tak jo.
- Teď. - Co teď děláš?
Asi před 20 minutami jsem objednal další pizzu.
Cože? Objednal sis další?
Jo. Díval jsem se a zhruba každou půlhodinu obejde Kočičák budovu
Návrat mu trvá přibližně čtyři a půl minuty.
To jsou čtyři a půl minuty bez Kočičáka.
Doručení první pizzy trvalo 28 minut.
Tuto objednávku jsem načasoval na Kočičákovou obchůzku.
Pokud jsou mé výpočty správné...
Výborně.
Že jo?
Nazdar. Poslední okno na levé straně budovy.
Už mě znovu nenapálíš, že ne?
Bude to dobrý. Věř mi.
Ne. Sakra. Tentokrát už ne.
Hele. Tady.
Nejde to, ale to dáme. Pojď.
- Počkat... - Projde to. No tak.
Nevleze se to tam.
Máme dvě minuty, než přijde muž s kočkou. Dáš mi každý kousek zvlášť.
- Já ti nevím. - Jak to myslíš?
Tohle je divný. Nejde o nějaký fetiš, že ne?
Ne. Já... Ne. Mám hlad. Zabere to jen minutu.
Dám dvacku dýško.
- Fajn. Nejdřív prachy. - Dyť jo.
Tak...
Pojď na to.
- Připraven? - Jo.
Otevři pusinku.
Nemáš mě krmit. Jen mi ji podat.
Aha. Fajn.
Skvělý. Moc dobře. Ať to šlape.
Jde ti to.
Zadrž. Nehýbej se.
Slyšels to?
A co?
Fajn, tak pokračuj. Dělej. Zrychlíme tempo.
To je ono.
Zasekl se.
Dobrá.
- Poslední. - Jo. Díky.
Musím tě ještě vyfotit.
Co děláš?
Na večírek se jde tudy.
00:45
Jsi za hranicí přijatelné čekací doby.
Určitě tu brzy bude, ale pojďme na to.
Fajn.
„Jak dobře tě vystihuje následující slovo?
Sexy. Vůbec, trochu nebo hodně?“
Trochu.
Co?
Ale nic.
Já nevěděla, že jsi tak sebevědomý.
Netvrdím, že jsem hodně sexy.
Řekl jsem trochu. Jsem lehce sexy.
Pokud mám štěstí a necítím se nafouklý.
Jak bys mě popsala?
Nevím. Občas mi přijdeš jako takový...
Laskavý mlékař.
- Tak to tam napiš. - Fajn. Poslední otázka.
„Jak ti jde následující?
Vytváření romantiky ve vztahu.
Vůbec, trochu nebo hodně?“
Jak kdy.
Fakt? To si nedovedu představit.
Ne. Protože jsem laskavý mlékař Danny.
Další. Kdy jsi byl naposledy romantický?
- Pamatuješ si Chloe? - Ano. Pamatuji si ji.
Na první rande jsem pronajal plavbu po kanálu.
S pohádkovými světly.
Pluli jsme po kanálu, sledovali západ slunce
a pili to nejlevnější šampaňské.
Protože jsem si po pronajmutí lodi nemohl nic jiného dovolit.
Ale to bylo fuk.
Bylo nám to jedno.
Poslouchali jsme romantické písně a jen tak si povídali.
A smáli se.
Pak jsme přestali.
A dále jsme se dívali na ohňostroj v parku.
Choulíce se pod dekou.
Zní to dobře?
Jo. Docela.
Dost laciné.
To je Veggie. Ale ne. Je vzhůru a ptá se na mě.
To je poprvé. Obvykle chce jen Prasátko Peppu.
Co tady dělám? Musím pryč.
Konečně. Aleluja! Běž.
Tak jo, pane lékárníku. Jdu dovnitř.
- Co to děláš? - Bez léků na zvracení nikam nejdu.
Vzrušující. Jako Mission: Impossible.
Ano. Má to něco do sebe. Chápu, proč to zločinci dělají.
Dobrá.
Co to děláš?
Jestli mi peníze nevrátí, chci svých 200 liber zpět.
Proboha.
- Zdravím. - Já zde nekradu.
- Cože? - Co?
Jdu si pro recept na jméno Anne Cooperová.
Co?
Jdu si pro recept na jméno Anne Cooperová.
Na jaké jméno?
Paní Anne Cooperová.
Mějte strpení.
Jste v pořádku?
Jo. Jen se snažím vzpomenout si, kde odkládám recepty.
Ne do těch modrých boxů na recepty?
RECEPTY A RADY
Vypadá to jako místo, kde začít, ne?
- Tady to je. - Kolik?
Devět liber a 35 pencí.
- Ne. Terminál nelze použít. - Proč ne?
Protože jsem blbá.
Máte nějakou hotovost?
To není moje.
Je pro pana Garfielda Sununu.
A vy nejste on?
Ne.
- Vaše jméno? - Anne Cooperová.
Chviličku.
Prý je mrtvý asi tři hodiny.
Měla bych dokončit výpověď na policii.
Cítím se tak provinile.
No tak. Podle záchranářů měl infarkt. Zemřel téměř okamžitě. Netrpěl.
Je tak smutné umřít úplně sám,
- někde vzadu. - Žertuješ?
Taky chci umřít v hromadě drog.
Jen tvrdších, než jsou projímadla.
Budeš v pohodě?
Jasně. Vždyť mě znáš.
Znám. Právě proto se ptám.
V tomhle vztahu... přátelství je místo jen pro jednoho morbidního bídáka.
A ta pozice je už zabraná, takže...
Rozumím. Díky.
Hele...
Už bych tě dnes měl nechat na pokoji.
Ale ne. Nemůžeš jít. Tvůj profil není hotový.
To teď opravdu nemusíme dělat.
- Můžeme... - Ne. Udělejme to.
Bude to jen chvilka
a pak ti to začnou chodit shody.
Připraven?
PÁROVÁNÍ.
Hotovo.
A co teda s těma shodama?
Mám jim poslat e-mail nebo je pozvat na koláč?
Ano. Ty... Nakonec z bytu budeš muset vyjít.
Máš shodu.
MÁTE SHODU!
Kompatibilita 91 procent.
Opravdu? Dobře. A jaká je?
Je...
Ještě pořád jsem na...
Tak?
MÁTE SHODU S LISOU!
Ne, promiň. Došlo k nějaké chybě. Zatím beze shody.
Uf. To je dobře.
Já... Asi bych se měla ozvat Veggiemu.
- Jo. Příště ve stejnou dobu? - Jo. Pokus se usnout.
Fajn. Dobrou, ty maniaku.
Tak jo, dobrou.
STAV NOUZE ZAŽEHNÁN. X
JSI SKVĚLÝ. X
Konečně. Díkybohu.
Jak bylo v Disneylandu?
Překlad titulků: Diana Domaničová