- Paldies. Visu labu! - Visu labu!
Beidzot.
23.13
JAUNS PAZIŅOJUMS!
ESAT PĀRLIECINĀTS, KA GRIBAT DZĒST SAVU KONTU?
LĪZA, TU SADERI AR DENIJU!
PROFILS LĪZA OSGUDA
IZDZĒST KONTU
DZĒŠ KONTU...
KONTS IZDZĒSTS
Jā, esmu pārliecināta.
- Par ko esi pārliecināta? - Ne par ko.
Paldies, ka varēji tik piepeši atnākt.
- Zinu, tu vakaros nestrādā. - Nekas.
Alonso pataupījis Popijai šokolādes kūku.
Jā, jauki.
Alonso. Paldies. Kolosāli. Viņa būs sajūsmā.
Nu, tad precies ar mani. Es gatavošu, tu ēdīsi. Mēs saderam kopā.
Tas ir interesants piedāvājums.
Apspriedīšu to ar tavu sievu, labi?
Vienkārši ņem. Viņš ir tavs.
Brīdinu - viņam ir ļoti spalvaina mugura.
- Tiešām? - Nepaliksi iedzert?
Nevaru. Kādam kaut kas jāaizved, bet paldies.
Tad uz redzi, jā?
- Labi. Arlabvakaru, Līza! - Arlabvakaru! Paldies.
Jā.
Tā.
Ļoti nepatīk, ka neesmu klāt, kad viņa iet gulēt. Viss labi?
Jā. Gandrīz uzreiz izslēdzās.
Nebija drusku kreņķīga?
Nē, viss bija labi.
Tu nevarētu vismaz samelot, ka bija?
Nuja. Piedod.
Jā, nē, nu, kad tu tā saki, nē, bija drusciņ...
Par vēlu. Labi, klau,
drīz būšu, tikai kaut kas jāatstāj tantes Emas mājā.
- Ko, tagad? - Jā.
Piedod, nekas cits neatliek.
Bet, nopietni, liecies gulēt.
- Jā. Nu labi. - Paldies.
Tikko esmu pabeidzis savu jauno video.
Pirms augšupielādes kanālā gribēju parādīt tev.
Tiešām?
Jā. Es varētu tev aizsūtīt.
Noskatīsies autobusā.
Jā, tas būtu lieliski.
Man nu jābeidz, bet es drīz būšu mājās.
- Labi. - Labi.
- Arlabunakti! - Arlabunakti!
Pag! Pagaidiet!
Ve...
Cietais grīdas segums. Vienkārši!
Ar SC 3 Upright EasyFix Steam slotu
jums cietā seguma grīdām neko citu nevajadzēs,
jo tai ir vienkārši lietojama trīspakāpju plūsmas vadības sistēma.
SC 3 EasyFix likvidē pat visgrūtāk iztīrāmos traipus
un 99 % baktēriju.
Slota uzsilst nieka 30 sekundēs,
tāpēc EasyFix ir uzreiz gatava lietošanai.
JAUNS PAZIŅOJUMS! JAUNA SADERĪBA!
DENIJ, TU SADERI AR EIMIJU!
Apstrādājiet ar tvaiku, un gatavs!
SC 3 Upright EasyFix slota.
Ko jūs gaidāt?
Sveiki, Vedžomāni! Skatieties jaunāko ierakstu manā tīmekļžurnālā
Izpakošana izpakotājiem.
Šodien apskatīšu preci, ko vajag katram izpakotājam,
kas grib, lai viņu uztver nopietni, -
Sharptooth Box Blade 32AA kartona nazis.
Nejaukt ar Sharptooth Box Blade 32.
Ziniet, tas ir kartona nažu mersedess.
- Vecīt, labāk ne... - Aizraujoši.
- Labi, aplūkosim to sīkāk. - Apžēliņ.
- Gludais, ergonomiskais... - Stulbeņi.
Beilij, dzirdēji, ko viņa teica?
- Par ko tu runā? - ...un ļoti ērti satverams, jā?
Otrkārt, parunāsim par keramikas pārklājumu.
DENIJS
- Sveiks! - Sveika!
- Labi, stāsti. - Ko?
Jūtu, ka gribi kaut ko izstāstīt, klāj vaļā.
Kā tu to saprati pēc viena "sveika"?
Es tekoši runāju Denija valodā.
Tu esi autobusā?
Jā.
Pusdivpadsmitos?
- Pagarš stāsts. - Es nekur nesteidzos.
Vispār mana tante Ema nesen nomira.
- Ak dievs. Jūtu līdzi. - Jā.
- Bijāt tuvas? - Jā, vispār bijām.
Atdod kurpi!
Skolā nebiju visieredzētākā meitene.
- Atkal netrāpīji. - Atdosi?
- Ķer! - Beidziet!
- Paņem, ja gribi. - Jā.
Nevajag raudāt.
Līza, kas noticis?
Bet viņa vienmēr mani atbalstīja.
Ledāju kustību izraisa abrāzija, eksarācija un...
Kurš zina?
Varu palīdzēt?
Nē, diez vai.
Kura ir Melānija Benta?
Skaidrs.
Varbūt viņas metodes bija mazliet savdabīgas.
Laidiet. Ko jūs darāt?
- Priecājies, ka es esmu pacifiste. - Laidiet!
Bet man viņa bija varone.
Ļoti dāsna.
Uz izlaidumu aizdeva man savu mīļāko kleitu.
No zaļa atlasa.
Kā es dievināju to kleitu.
Bet pēc tam man it kā aizmirsās to atdot.
- Tu to nozagi? - Mazlietiņ, jā.
Nu nē. Es to necietīšu. Nu nē.
Neesmu vainīga. Jaunībā biju ļoti aizmāršīga.
Skaidrs. Bet kāds tam sakars autobusu?
Tante Ema atstājusi stingrus norādījumus,
kā vēlas tikt apglabāta.
- Zārkā? - Skaidrs, ka zārkā.
Viņa gribēja, lai viņu apglabā tajā kleitā.
- Bēres būs šonedēļ. - Ko tu darīsi?
- To, kas jādara. - Jā? Tu atzīsies?
- Nē. - Nē.
Nē, man ir tā kleita.
Vedu uz tantes Emas māju.
Es to paslēpšu, bet ļoti nemākulīgi.
Varbūt rīt to atradīs,
un visi dzīvos ilgi un laimīgi.
Izņemot tanti Emu, protams.
Jā. Ko tu pirmīt gribēji stāstīt?
Jā.
Pierakstīji mani iepazīšanās vietnē.
Jā.
Ir saderība.
Tiešām?
Jā, tiešām. Neizliecies tik izbrīnīta.
- Kā viņu sauc? - Eimija.
Labi. Tas ir lieliski.
Jā, tas ir labi. Bet ko tālāk?
Vienkārši aizsūti ziņu, pasaki "čau".
Nē, es tā nevaru.
Ar "čau" nepietiks, neesmu "čau" tipa cilvēks.
Ak dievs, tu par daudz domā. Uzticies man.
- Domā? - Jā.
- Tiešām? - Jā.
- Uz priekšu. - Labi.
ČAU
- Aizsūtīju. - Labi.
Malacis.
Neatbild. Kāpēc viņa neatbild?
Tava "čau" dēļ.
- "Aizsūti "čau"." - Pagājusi minūte. Pagaidi!
- Viņa. - Nu?
Labi. Viņa atbildēja ar "čau".
- Jā. Un tad: "Kā tev šodien gāja?" - Nu re.
Labs sākums, vai ne?
Labi. Tagad izstāsti viņai, ko šodien darīji.
- Labāk ne. - Kāpēc? Ko tu šodien darīji?
Tev arī nestāstīšu. Domāsi, ka esmu dīvains.
- Es tāpat domāju, ka esi dīvains. - Taisnība.
Tātad?
Nu...
Mēģināju izveidot Maikla Fasbendera krūšutēlu
- no biroja plastilīna. - Piedod, ko?
Šis ir viņš X-cilvēkos.
Kāpēc tev to vajadzēja?
Bija māksliniecisks noskaņojums. Un pārāk daudz biroja plastilīna.
Jā, taisnība. Noteikti nestāsti to viņai.
Ko tad lai es daru?
Esi dabisks.
Labi. Jā, piekrītu.
Esi gandrīz dabisks un piegludini savas sīkās dīvainības.
Labi. Jā. To es varētu.
- Tas par mani? - Balts uzvalks, bikses... Jā.
VEDŽIJS: KO TU DOMĀ PAR VIDEO?
Denij, varu atzvanīt?
Nē, nevari. Lūdzu. Nē. Ko lai viņai rakstu?
Jā, piezvanīšu pēc...
Mums lemts būt kopā.
- Tu tikko kādu apsauci? - Jā, apsaucu.
Šķiet, nekad nevienu neesmu apsaukusi. Kājas trīc.
Es arī nevienu neesmu apsaucis. Kaut es spētu būt apsaucējs.
Drusku skauž.
- Man tiešām jābeidz. - Nē. Nepazūdi.
- Nē. Pagaidi. - Atzvanīšu. Veiksmi!
Nē. Līza, nē, lū... Es...
Tātad, runājot par pieejamajām krāsām: sarkana,
melna, sudraba, zaļa, laima zaļa.
Violetas nav, manuprāt, ļoti žēl.
Izdari to.
"Neslikti. Paldies."
"Un tev?"
AUTOBUSS APSTĀJAS
00.06
Ieteiktā mazumtirdzniecības cena ir augstāka, nekā gaidīts.
Bet ar šo papildu līmlentes asmeni
un rezerves asmeni,
kad šis ir nodilis, ziniet...
ESMU ĻOTI LEPNS, BET GRIBĒTOS ZINĀT,
KO TU DOMĀ, PIRMS EJU GULĒT
MAN ĻOTI PATIKA! NOTEIKTI TAVS LABĀKAIS VIDEO! XXXX
- Piedod. Somu neredzēji? - Kad iekāpu, te nekā nebija.
Piedod. Atvaino. Piedod.
Sveiki!
- Čau! Kā iet? - Jā. Labi.
- Vai tā ir mana kleita? - Kāda kleita?
Tā, kas tev mugurā.
- Šī kleita? - Jā.
Nē, diez vai. Esmu pārliecināts, ka kleita ir mana.
Nuja. Labi, pateikšu citādi. Tā ir mana kleita.
Labi, bet es esmu diezgan drošs, ka mana. Dīvaini, vai ne?
Nuja. Šķiet, mēs abi zinām, ka tā nav, vai ne?
Kāpēc tad man tā ir mugurā?
Labi. Esi papriecājies.
Tagad atdod kleitu...
Nuja. Labi. Jā. Labi, es saprotu, kāpēc tā. Ļoti atvainojos, ka...
Tu nevari vienkārši...
Labi.
- Tu neticēsi... - Viņa grib satikties.
- Ko? - Eimija. Grib satikties klātienē.
Jā.
Nu, es nezinu.
Varbūt tieši to tev vajag, lai izietu laukā.
Bet es negribu iziet laukā. Tāpēc jau esmu šeit.
Varbūt uzaicini viņu pie sevis.
- Ko? Vai tad viņa nebūs manā dzīvoklī? - Nu jā.
Nē, nu nē. Ja nu... Zini, ja nu viss ir labi?
Ja nu viņa gribēs tuvību?
Vai arī tur man tevi jāmāca?
- Nē, protams, ne. Vienkārši... - Labi.
Ja pareizi atceros, kad, nu zini...
- Jā. - ...nu zini.
- Ko? - Ir jāizģērbjas.
Jā. Nē, vispār... Es saģērbjos ciešāk.
Vienkārši... Paklau.
Nestāsti to nevienam.
- Kad es šorīt dušā... - Jā?
...mazgāju intīmo vietu...
Labi.
- Es atradu bumbuli. - Bumbuli?
- Tas varētu būt audzējs. - Denij...
- Īstenībā es zinu, ka audzējs. - Nē, nav audzējs. Ko?
- Paskatīsies? - Ko?
Ne jau tā. Man telefonā ir fotogrāfija.
- Ja tu paskatītos... - Nē, neskatīšos.
Aizej pie ārsta.
Jā. Nē, es jau biju. It kā.
Agrāk sūtīju dakterei fotogrāfijas. Nevajadzēja iet pie viņas.
- Nuja. - Gadu gaitā,
iespējams, aizsūtīju diezgan daudz, un viņa mani tā kā nobloķēja.
Par laimi, kaimiņš Ādams piedāvājās izlīdzēt.
Lūdzu, ienāciet!
Lūdzu, sēdieties, Ādam.
Sveiki!
Labi. Par ko sūdzaties?
Pagaidiet.
Sveiki! Paklausieties.
Nez kāpēc vairs nejūtu ananasa garšu.
Domāju, ka ananass nebija labs, bet nesen
pagaršoju vēl vienu - joprojām bezgaršīgs.
Labi.
Pamēģināsim vēl pēdējo reizi, labi?
Sakiet, lūdzu, ja jums kaut kas nav skaidrs.
- Jā. - Ejiet prom!
Ejiet prom!
- Viņa tevi izdzina laukā? - Faktiski viņa izdzina Ādamu.
Zini? Paklau, es aizsūtīšu tev bildi, lūdzu, paskaties.
Un pasaki - kaut kas vai nekas.
- Jā. Labi. Es paskatīšos. - Jā? Nopietni?
- Jā. - Paldies.
- Tā. Aizsūtīju. Tev viss labi? - Nē, nav labi.
- Man nozaga kleitu. - Es domāju, ka tu nozagi kleitu.
Nē, šeit. Tagad. Viņš to ir uzvilcis, lai es redzu.
Parādi.
Jā. Tiešām ļoti piestāv.
Denij! Paklau, palīdzi man.
- Labi, vai runāji ar viņu? - Skaidrs, ka runāju.
- Kas notika? - Viņš mani apsauca.
Apsauktais kļūst par apsaucēju. Klasisks gājiens.
Ak dievs. Tu nemaz nepalīdzi.
Labi, es zinu. Sāc raudāt.
Nē. Negribu rīkot scēnu.
Līza, scēnu rīko viņš.
Tev viņš jāatmasko. Izvelc gaismā viņa noziegumus,
izveido raidierakstu par savām ciešanām.
- Ko? - Gribēju teikt,
ka tev jāiežēlina pārējie pasažieri.
Cilvēkiem patīk sašust.
Jā, tev taisnība. Velns, es to izdarīšu.
Tu to izdarīsi. Pēc sejas redzu.
Es to izdarīšu. Sarīkošu scēnu.
- Izdarīsi. - Velns, jau eju.
Tu iz... Viņa ir prom.
Labvakar! Sveiki visiem!
Piedodiet, gribēju, lai visi zina, ka šajā autobusā brauc zaglis.
Šis cilvēks ir nozadzis manu kleitu.
Redzi? Es tādu kleitu gribēju dzimšanas dienā.
Kāpēc tad teici, ka gribi smaržas? Neesmu gaišreģis.
Atvainojiet, es zinu, ka ir vēls un visi grib nokļūt mājās,
bet es ļoti novērtētu jūsu palīdzību.
Kāds noteikti kaut ko redzēja.
- Neviens? - Piedod, negribu iejaukties...
Ak, nē, lūdzu. Lūdzu, iejaucies.
Ja tā nav viņa kleita, kur ir viņa drēbes?
Domāju, acīmredzot zem...
Ei!
Nu beidz. Acīmredzot...
- Ko tu iedomājies? - Vispār, zini ko?
Tu iejaucies. Labāk nelien, kur nevajag.
Paldies.
Nebēdā, mīļā. Es tev ticēšu!
Paldies.
Čalis kleitā. Pretīgi, ja gribi zināt.
Nē.
Labi, neklausieties viņā.
Viņš ir... Es neesmu... Mēs neesam...
Mēs nedomājam līdzīgi.
Protams, es uzskatu, ka visi drīkst vilkt,
- ko vien vēlas. - Vareni. Paldies.
Jā, tikai šajā gadījumā tā vispār ir mana kleita.
Mūsu santehniķis krāso lūpas. Es viņu cienāju ar augļu kēksu.
Nē, tas nav...
Nē.
Nu, kā gāja?
Jā, ne pārāk. Es faktiski noskaņoju visu autobusu pret sevi.
Vajadzēja noskaņot pret viņu.
- Zinu. Paldies, Denij. - Nekas.
Jā? Mēs kaut ko izdomāsim.
Kamēr domājam, varbūt pateiksi, ka man nav vēzis?
Jau teicu - nedomāju, ka tev ir vēzis.
Jā, bet kā tev tas izskatījās?
Nezinu. Vēl nav pienācis.
Ko tu runā? Jau sen nosūtīju. Vajadzēja...
- Ko? - Ak, nē.
- Denij, ko? Ko? - Ak nē. Dievs, nē.
Eimija. Nosūtīju bildi Eimijai.
Nesmejies.
- Par ko tu smejies? - Labi, tas ir forši.
Nē, nav forši. Kā tas var būt forši?
Drosmīgi.
Tas vēsta:
- "Zini? Piedrāžu tukšu muldēšanu." - Jā.
- "Ķersimies pie lietas." - Pie lietas.
"Tev patīk mans ķermenis? Domā, man ir vēzis?
Ja pirmā atbilde ir "jā", otrā - "nē",
- velns, vienkārši satiekamies." - Satiekamies.
Skaties no gaišās puses:
ja viņa atbildēs, skaidrs, ka esi atradis īsto.
Nē, Līza, ja viņa atbildēs, tad ir oficiāli vājprātīga.
Jā. Tad jums abiem ir vēl kas kopīgs.
00.23
00.24
TU GRIBĒTU KAUT KUR AIZIET? XX
Idiots!
Tad tā būs mūžīgi, jā?
Tu šajā dzīvoklī.
Izdari to.
Labi. Jā. Nav tik slikti.
Jēziņ Kristiņ!
Klau. Nezini, kā lai palūdz balodim
- aizvākties no dzīvokļa? - Ko?
Nav svarīgi.
- Viss kārtībā? - Vispār ne.
Eimija atbildēja?
Dīvaini, bet neatbildēja.
- Nāc šurp. - Ak nē. Man žēl.
Kleitu atguvi?
Nē, neatguvu.
Tu noteikti kaut ko vari darīt.
Nē. Es neko nevaru.
Kaut šeit būtu tante Ema. Viņa zinātu, kā rīkoties.
Spriežot pēc tevis stāstītā,
viņa vienkārši norautu viņam to kleitu, vai ne?
Laidiet vaļā.
Nekad neļauj neliešiem uzvarēt, Līza.
Protams.
- Ak dievs, pareizi! - Ko?
Labi, nāc līdzi.
Kurp mēs dodamies?
Paiesi malā? Mana pietura.
Vienkārši gribēju tev pateikt, ka tu esi briesmīgs cilvēks
un esi mani piespiedis to darīt.
Gribu, lai visi šeit un visi, kas to skatīsies internetā,
zina, ka tas, kas tagad notiks, būs šī cilvēka dēļ.
Jā. Ej bojā, vecīt! Piedod, nesadzirdēju tavu vārdu.
Tailers.
Paldies. Ej bojā, Tailer!
Jā. Ej bojā, Tailer!
Paturēsi to pret mani? Ieraksts ir ieslēgts.
- Ko? - Denijs paskaidros.
- Kas notiek? - Es nezinu.
Laikam jau mums jādara, ko liek.
Esam gatavi?
Nē!
Labi.
Es turpināšu.
Viņam ir neērti.
Labi.
- Ko tu dari? - Nav vērts ķēpāties, vecīt.
Laukā ir diezgan auksts, ja gribi uzvesties kā trakā,
tad labāk paņem šo.
Liels paldies.
Man ir rezerves drēbes. Tā ka...
Tā jau es domāju.
Tinies prom!
Nu beidz.
Atā!
- Nākamreiz paveiksies. - Manis pēc.
Ak dievs. Tu mani redzēji?
Foršākais, ko jebkad esmu izdarījusi.
Jā. Tas bija kolosāli.
- Oi velns! Nav mana pietura. - Ko?
Kas tas bija?
Tici man, labāk, ka nezini.
Atgādini, kāpēc šī nav ielaušanās.
Tāpēc, ka man ir atslēga.
Atslābsti taču. Minūtes laikā būšu iekšā un ārā.
Pēc tam jāiet un jāsameklē kurpes, pirms kāds tās izlicis eBay.
Piezvanīšu, kad būšu beigusi.
Neiedomājami.
- Lieliski jaunumi. - Stāsti.
Tikai ieaudzis mats.
- Ko? - Eimija atbildēja.
Nē. Nopietni?
Tici, es brīnījos visvairāk.
Labi, un ko viņa teica?
Tas esot skaists, nenāvīgs ieaudzis mats.
Es nemirstu, Līza.
Lieliski, Denij.
Pag. Kas tev mugurā?
Izrādās, gandrīz visas tantes mantas ir aizvestas,
tāpēc nu esmu ģērbusies kā 70. gadu dīvāns.
Nē, labs stils. Spēcīgs.
Jā, kā teiksi. Labi, man jābeidz.
- Nākamreiz šajā pašā laikā? - Šajā pašā laikā.
Uz redzi!
Sveiki vēlreiz!
Dusi mierā, ķertais putns.
TAS IR TIKAI IEAUDZIS MATS. X
Laimīgu ceļu, mazulīt!
HEI. PALDIES PAR KONSULTĀCIJU.
ES LAIKAM GRIBĒTU SATIKTIES, JA TU VĒL ESI AR MIERU.
Neiedomājami.
Tulkojusi Dace Andžāne