NESPAVOST
20:45
Zajímavý.
- Asi bez brady. - Ty bys dokázal žít bez brady?
Jasňačka.
Co by pak udrželo tvé dolní zuby na místě?
Žádný problém.
Furt mnohem lepší než život bez kolen.
Mít místo nohou dva klacky. Absurdní.
Jak bys třeba řídila vysokozdvižný vozík?
To by mi bylo fuk.
Nezvládla bys pak ani breakdance.
Tak znovu... Můj život by to nijak neovlivnilo.
Přežila bych bez kolen. Hlavně bez těch mých. Nesnáším je.
Tvým kolenům nic není.
Co tím... Jsou obří.
V legínách vypadám, jako bych pašovala květáky.
Já bych je spíše přirovnal k mandarinkám.
Děkuju.
To je Veggie.
Jestli chci něco z letiště.
- Obrovský Toblerone. To je tutovka. - Tutovka.
Těším se, až se Veg vrátí domů.
- Asi mu uvařím večeři. - Ty?
Ano. Díky, Danieli. Vařit umím.
Ale dnes je velký večer.
V kolik přijede Amy?
Kolem deváté. Až skončí s posledním klientem.
A co vlastně dělá?
- Osobní trenérku. - Osobní trenérku.
S jedním jsem si vyšla a víš ty co?
Během předehry si zapnul fitness hodinky. Úplně mi tím pokazil chuť.
Téměř bych zapomněl...
Jaké je heslo pro tu seznamku?
Chci jen zkontrolovat zprávy, abych se moc neopakoval.
Jo. Brambor123.
Brambo... Brambor123?
Jo. Brambor123.
- Brambor123. - Tak jak jsi jí...
řekl o tvém problému s vycházením?
No jo. Tohle tě pobaví.
Já jí to neřekl.
Řekni jí to. Ona to pochopí.
Je to první rande.
Řeknu jí to, když to bude vážnější.
Třeba až ve starobinci.
Jasně. Fajn. Tak co budeš vařit?
- Kam to chceš? - Na pult. Dík, Adame.
Takže vaří Adam?
Ne, byl jen na nákupu.
Hej! Vem mě taky.
- Ahoj, Adame. - Ahoj, Liso.
Jak jde hašení?
Jo, dobrý. Vlastně ne. Žádný oheň není dobrý.
Naše zlatý pravidlo.
Fajn. Provedu tě tím.
Sbíral jsem je ráno, čerstvější už neseženeš.
- Řekl, že to sbíral? - Asi ano.
Takže tady máš kopřivu. Teď je jejich sezóna.
Divím se, že něco jako sezónu mají.
Pak tady máš medvědí česnek a kaštany.
Nějaké otázky?
- Nevím, kde začít. - Pokud jde o mě,
rád je osmahnu na oleji a jím s divokou rýží.
Máš divokou rýži?
- Mám divokou rýži? - Ne, nemáš.
Nevadí, půjčím ti. Budu hned zpátky. Nikam nechoď.
Nedělá pro tebe Adam až moc?
Pere, nakupuje a teď ti v lese sbírá potravu.
Rád pomáhá. Nebudu mu v tom bránit.
Využíváš ho.
Tady je. Divoká rýže.
Perfektní. Díky. Poslyš, Adame...
Zrovna jsme rozebírali... Bez které části těla bys dokázal žít?
Adame?
- Adame? - Adame?
Nevím, bez čeho bych přežil, ale rozhodně nechci přijít o nos.
- Proč ne? - Chyběl by mi.
Už jsem vám říkal o strejdovi,
co v devadesátkách dělal na stavbě?
Pracoval s kámošem Trevorem,
když se nad nimi najednou uvolnil dvoumetrový plech,
spadl, minul strejdu, ale šup...
Ne Trevora.
Uřízl mu kus nosu.
Můj strejda tu špičku nosu našel.
A ani na okamžik nezaváhal...
- Nejez to! - ...a dal jsi ji do pusy.
Dal si ji do pusy?
- Taky bys to udělal? - To ne.
- Ne. Proč by ano? - Ne.
V puse zůstane čerstvá.
Lituju. To nemůže být pravda.
Tak počkat. Tvůj strýc cucal nos svého kámoše?
Jak nehygienické! Tak jak to dopadlo?
Šli za chirurgem, který mu ho přišil.
Teď je strejda kmotrem jeho dcery.
A na jeho nose byste to z některých úhlů ani nepoznali.
Ale jinak to vypadá jako prasklý párek.
Tak jo. Už bych měl jít.
Musím běžet nahoru a pomoct panu Shamimovi do vany.
Kdyby něco, budu přes chodbu, jo?
- Dík. Vážím si toho. - Pá, Liso!
Měj se.
Ten chlap je až moc milý. Nemůžu uvěřit, že je pořád svobodný.
O mně to nikdy neříkáš.
- Já sotva chápu, žes někoho vůbec sbalil. - To je fér.
Žertuju.
Ať pro tebe kouká být ta Amy dost dobrá a nedobírá si tě.
Jako ty zrovna teď?
No jo. Ale to je jiný, protože já můžu.
Jo, fajn. Upřímně, jsem trochu vyděšený.
Už samotné dopisování
v rámci alespoň 36 km čtverečních bylo dost děsivé.
Ale mít ji v mém bytě, jen pár metrů od šuplíku se spodním prádlem...
Čeká, že budu mluvit o něčem zajímavým... Děsí mě to. Nevím, jak se to dělá.
Nemám jí ani co říct.
Jsem tu pořád zavřený. Nemám žádný historky.
Z tolika vody po holení začínám rudnout.
Pálí to v nose.
Jako vážně. Jaká je šance, že Amy jí kopřivu?
Tu, kterou určitě pochcal nějaký pes?
To nejhorší rande vůbec.
Ale ne. Bude to skvělý.
Navíc, to já zažila to nejhorší rande vůbec.
Povídej. Možná si tu historku přivlastním.
No, vybral si místo.
Měli jsme pár piv, dobře si popovídali.
Pak navrhl jít někam jinam. Já na to...
Jo, jasně.
A pak mi došlo, že náš stůl není jen stůl.
Co se to děje?
PIVNÍ KOLO
Bylo to taky kolo.
Musela jsem ujet 11 km.
A celý týden jsem pak chodila jako zbloudilý kovboj.
No jo, to je fakt zlý.
Poslyš. Sužuje mě to celý týden.
Dostal jsem pár nápadů,
jak jí to tady zpříjemnit.
Jak typické. Tak povídej.
Fajn. První.
Mám odstranit kuchyňská dvířka, aby věděla, že tu nemám zbraně
nebo rekordéry?
- Ne. - Dobrá. A co tohle?
Mám si obléknout dvoje kalhoty?
Víš ty co?
Dej si do rozkroku zámek.
To ji rozhodně uklidní.
- Protože... Co? To vážně? - Ne! Chlap bez kuchyňských dvířek
a se dvěma kalhotami by mě vyděsil.
Víš, o co ti jde?
- O co? - Chceš to zvorat.
Znám tě.
Tvoje sebedestruktivita tě nutí myslet si, že nemáš nárok na lásku.
To se mi nepodobá.
Jsem ukázkově šťastný muž.
Tak proč se, pane ukázkově šťastný muži, alespoň jednou nezkusíš bavit?
Bavím se nerad. Bolí mě z toho bříško.
- To je ona. - Já vím. Slyšel jsem.
- Fajn. - Ehm... Jen klid.
- A... Tohle je moc. - Fajn.
Nech je tam. Byly pěkný.
Dobrý.
- Klid. - Dyť jo.
Neříkej „klid“. Pak klidný nebudu. Nepanikař.
Dobrý. To zvládneš.
- Ahoj. - Ahoj.
Takhle nemluv.
Já vím. Sklapni.
Počkat. No jo.
- Jen vteřinku. - Jistě.
Lepší.
To je ona. Je tady.
- Takže já už... Jo. - Jo, je tady.
- Ozvu se ti. - Fajn.
Ty to zvládneš.
Jen se chovej normálně, jo?
To neříkej.
Promiňte, pane. Pane?
Do toho.
Amy.
Danny.
- Ahoj. - Ahoj.
- Promiň. To je... - Ruce.
Dvojitá. Lepší, že?
Kdo je to?
Tvé kamarády přece znám.
Pojď dál. Rychle. Promiň, ignoruj ho.
Je to těžký, ale bude to tak lepší.
Nebo mám otevřít?
A proč jako?
Nevím. Pokud bys chtěla...
Však víš... Pokud by ses...
Co?
Bála o svůj život. Když už jsme u toho...
Adame.
- Jo? - Tohle je Adam.
- Je to hasič. - Ahoj.
Vysoký svalovec.
Sundal by mě jako nic,
takže běž za ním,
- kdyby něco, ano? - Danny?
- Jo? - Co to děláš?
Chci, aby ses cítila dobře.
Danny... Klídek. Prostě mi něco nalij, člověče.
Je to... Tak jo.
Kdybys to přehnal, nakopala bych ti zadek.
Dobrá. Skvělý. Fajn... Fajn vědět.
Mám tady počkat nebo...
...bodl jsem ho do krku, madam. Tak, jak to popisujete. To už jsem řekl.
Ale neřekl jste nám, že jste ho předtím také uškrtil.
Zabil jste ho hned dvakrát.
No, madam...
- Kryj mě. - Fajn.
Čau, Liso. Všechno dobrý?
Ahoj. Jo. Jen volám, jestli jste přistáli.
- Vlastně jsme ani nevzlétli. - Co?
Ne. Let má zpoždění. Pilot asi ztratil čepici. Nevím.
- Napravo! - Co?
Nandej mu to! Přímo do tváře!
Co to děláš?
Promiň. S Robem hrajeme Dead Zone Seven. Abychom zabili čas.
- A zombíky. - A taky zombíky.
- Co se děje? - Nic. Jen se tě nemůžu dočkat.
- Vážně? - Promiň.
Chtěla jsem říct Toblerone.
Jak milé.
Ještě chvíli tu budu trčet a sním ho sám.
- Ne. - Ale jo,
- Mám děsnej hlad. - Neopovaž se, Veggie.
To Toblerone je teď má jediná motivace.
Příšerně se nudím.
Nalevo!
Tak jo. Teď nudím i tebe.
No a proč nezavoláš Dannymu? Jako obvykle.
No jo. To proto, že taky nemůže spát.
Ale... Ne, vlastně... má dnes večer rande.
Aha, chápu. To je skvělý. Bylo načase.
Taky si říkám. Je to super. Takže... jo.
V zásadě je všechno v poho.
Počkej. Prolomili barikády.
- Ozvu se, až přistanu, jo? - Jo.
Promiň. Už jen pár minut.
21:50
Ahoj. Dobrý?
Úžasný.
- Co? - Ona.
To je dobře.
Jo. Tolik jsem vyšiloval, že jo?
Pak viděla, že se chovám jak pako, a řekla: „To stačí.“
Koukla na tu pochcanou kopřivu a řekla:
„Objednejme si raději čínu.“
Je asi ten nejvtipnější člověk, jakého znám.
Tak to je super.
To jo. A taky je... Je tak snadné s ní mluvit.
To je úžasný. Skutečně...
- Fakt super. - Jo.
Takže, když spolu... Když...
Proč je teda tak vtipná?
Jako třeba... Buď trochu konkrétní.
Jaký má styl? Nebo...
Jo. Mluvila třeba o...
Já se nemohl přestat... Znáš to, když se nemáš smát?
Třeba u průšvihu ve škole.
Já nemohl přestat, jen jsem se smál a smál.
Válel jsem se smíchy. Říkala... Co to bylo? Řekla... Prostě...
Ani nevím, jestli to bude dávat smysl.
Mělas u toho být. To nejde popsat. Už půjdu.
Musí si říkat, že mi to trvá. Ozvu se pak. Čau.
Fajn.
Poppy?
Zmrzka.
DANNY GIBSON PŘIHLÁSIT
VĚK: 32 POVOLÁNÍ: NOVINÁŘ
PROFIL ZPRÁVY
73 % AMY
BEZ KTERÉ ČÁSTI TĚLA BY SES OBEŠLA, KDYBYS MUSELA?
PRSTŮ NA NOHOU. KDO JE CHCE? KROMĚ BALETEK A HOBITŮ
Prsty na nohou?
Teď kecáš.
Nekecám. Myslíš, že tvůj kámoš s koťaty je děsný?
Můj soused vždycky,
každou noc v jednu, zpívá skrz mou poštovní schránku.
To zní, že je to cvok.
Jo. Ale hlas má pěkný.
A je to.
Lisa, ona... Její soused je...
Momentík. Promiň.
LISA OSGOODOVÁ
My o vlku...
Promiň, jen to...
- Asi něco důležitého. Promiň. - Jasný.
Čau.
Ahoj. Promiň, jen jsem ti chtěla říct,
že jsem ti poslala odkaz na obnovu hesla v té seznamce.
Pokud by mi hackli profil, dostali by se k tvým zprávám, co by bylo zlý.
Jasně. Fajn. Tak díky.
Za nic. Takže? Je tam ještě Amy?
Jo, je pořád tady.
Skvělý. Musíš se ji moc líbit.
Kdyby ne, určitě by už psala kámošce, ať jí brnkne
a řekne, že se něco stalo a musí odejít. Takže...
Jo, fajn. No... Nikdo nevolal.
Jo, no, obvykle to lze očekávat během prvních 15 minut.
Takže jestli někdo zavolá teď, zřejmě se fakt něco stalo.
Jasně. Dík, žes mi to řekla.
Dobrá. Fajn, tak já už tě nechám.
Hodně štěstí. Bav se.
Jo. Měj se.
- Zdravím. Vítejte u Rychlých Receptů. - Ahoj.
Tento recept patří mezi mé nejoblíbenější.
Totální pecka, která zaručeně udělá dojem.
Připraveni?
- Připraveni. - Než začneme, nezapomeňte nás sledovat,
a nezmeškejte nová videa...
Připraveni?
Pořád.
Tento recept jsem vymyslel
na procházce řepkovými poli v Kan-su,
- které, upřímně... - Řekni mi, jak na to.
Tento způsob vaření pochází z provincie S’-čchuan.
Cestováním vlakem můžete poznat Čínu, i co nabízí.
Nikdy nezapomenu na poslední slova mé babičky.
To je všem fuk.
Pusťme se teda do vaření.
Konečně.
Cestujte do Číny s pěti...
- Ne. - Ahoj.
Ahoj. Jak bylo v Aberdeenu?
Viděl jsem jen konferenční místnost.
Ale byla hezká.
- Nesu čokoládu. - Jé. Děkuju.
- Máš hlad? - Příšerný. Dám si proteinovku.
Vlastně jsem chtěla něco uvařit.
Ty... Je ti něco?
Nebuď zlej.
To dělá pořád.
Takže... Stalo se něco zajímavýho?
Víš, „Co se stane v Aberdeenu, zůstane v Aberdeenu“.
Ani ne. Řešili jsme hlavně pojištění.
Vážně? To je vopruz.
Myslela jsem, že na konferencích se lidi opíjejí a mívají na hotelu orgie.
- Mé kolegy přece znáš. - No tak. Musíš mít nějaké drby.
Jak se jmenovala ta žena, co tě na vánočním večírku hladila po paži?
Paula.
Ta má stoprocentně doma mučírnu.
- Ale ne. - Jo.
I když prý zrovna předělala sklep.
Vidíš?
Víš, tuhle jsem viděla pořad
o páru, který si nechal předělat sklep.
Cos to provedl?
Vegi.
- Moc dobrý. - Výborný.
- To vypadá skvěle. - Seškrábala jsem většinu připálenin.
Takže bon appétit.
- Kdo ti píše? - Jen...
Steve z pobočky v Milton Keynes.
Nepodělíš se?
Jo, ovšem.
Včera jsme šli všichni na večeři. Měli jsme hlad a skončili ve Five Guys.
Five Guys? Páni, tam jsi mě nikdy nevzal.
- Jo. Promiň. Byli jsme tam... - Promiň.
- Jo. Pokračuj. - Jo a...
Mají tam automaty na nápoje,
kde si můžeš nalít, co chceš.
- Jo. Fajn. - Takže, Steve...
- Steve si tam stoupl... - Jo.
- ...a smíchal dohromady... - Jejda. Co?
Colu, colu zero a dietní colu. Asi třetinu od každýho.
No ne.
Bude to lepší.
- Jo. - Pak přišel k chlápkovi, co tam dělá,
který na něj koukal jak na blázna.
- Tomu věřím. - A Steve povídá...
Steve povídá:
„Pardon, mám potíže s cukrem.“
No ne.
Panejo.
Myslel jsem, že odtamtud poletíme.
To ti věřím. Typickej Steve, že jo?
Ty ho znáš?
Ne. Ale teď už jako by jo.
Jasně. Panejo.
Je to takovej vtipálek.
K popukání.
Víš, co bychom měli dělat?
Mám tady nějaké karty.
Říká se jim Šťavnaté řeči.
- Šťavnaté řeči? - Přesně tak.
Otázky typu „Kdes přišla o panenství?“.
Dárek od Lisy.
Zahrajeme si?
- Hrajme! - Jo?
Jasný.
První otázka.
„Nejbláznivější místo, na kterém jsi měl sex?“
V posteli mých rodičů.
V mini ponorce.
V Basildonu.
Šílený. Věř mi.
„Pověz mi o tvé první lásce.“
Serena Williams.
Pořád mě ve snu vyzývala na zápas v páce. Pokaždý mě porazila.
Docela specifický, ne?
Wonder Woman. Figurka.
Seškrábal jsem jí uniformu šmirglpapírem.
Svlékl ji.
Nevyšlo to. Ze zřejmých důvodů.
„Tvoje přednost?“
Kapacita mých plic.
Zadržím dech na čtyři a půl minuty.
Jsem optimista. A navíc mám boží zadek.
- Jak skromné. - A co tvoje?
Asi to, že jsem kliďas.
Moje nálož.
A rád po sobě uklízím.
- Jak sexy. - Že jo?
- Jo. - A ať to nenatahuju, mám rád samotu.
„Nejbizarnější sexuální fantazie?“
Něco mám, ale není moje.
To už víš.
No jasně. Ovšem.
Že jsi to nikomu neřekla?
Co? Ale ne. Rozhodně ne.
Takže ho vlastně vzrušuje hlas Marge Simpsonové.
Víš... Byl jsem namol, když jsem to řekl.
„Řekni mi něco, co jsi nikdy nikomu neřekl.“
Nevím, co jsou to memy.
Nevadí mi Coldplay.
- Zrůdo. Přeháníš. - Promiň.
Hanbou asi uteču.
Víš, že mě nic nenapadá?
- Lžeš. Škrábeš si nos, když něco tajíš. - Ne.
Řekni mi to. Řekni, co skrýváš.
- Řekni! - Tak jo.
Vzpomínáš na ten koncert Michaela Bublého,
kde jsem se nechal unést
a omylem vypil tolik espresso martini?
Druhý den jsem šel běhat a tak nějak mě to dostihlo.
Pak se něco stalo.
Něco dalšího.
Zmiz.
Ruby! Tady, holko. Ruby? Kdepak jsi?
Ruby?
- Bré jitro. - Zdravíčko.
- Ruby? - Až pak mi došlo, že to sbírá.
Jak se ti tohle povedlo vykakat?
Ne! Veggie!
Nesměj se. To není k smíchu!
Ten pes byl mrňavej.
Jak ji to vůbec napadlo? Čím ho krmí?
DREAMTIME ČAS JÍT SPÁT
Já... Měl bych jít spát. Ráno bych si chtěl zacvičit.
Promiň.
Dobrá.
Miluju tě.
Dobrou.
Jo. Teď to zkus doopravdy.
- Zkouším to. - Dobrá.
Děláš to poprvé?
Je to vidět?
Rychle, rychle. Jak jen to jde.
Jo, to vypadá dobře.
- Takhle? - Jo. Teď hák!
Jsi vyřízená.
No jo. A přímý úder!
Pam, pam, pam. Superrychlost!
Co nejrychleji. Jsi lepší, než sis myslel.
Vegu?
Jo?
Jdu taky.
- Vážně? - Jo.
Skvělý.
Už každou chvíli budete připraveni na ten nejhlubší spánek.
Dovolte mi vzít vás na cestu za poznáním.
Nechte, ať můj hlas zaplaví vaše tělo,
zatímco budeme společně odlupovat vrstvu po vrstvě.
Odhalíme...
Veggie?
Veggere?
Bez které části svého těla by ses obešel?
Vyřeším to ráno.
Zbývá už jen pět kiláků.
- Super. - Jo...
- Kdo umřel? - Co? Mami! Nikdo.
No tak, Liso. Znáš přece pravidla.
Po půl 11 můžeš volat pouze kvůli něčí smrti.
No jo, promiň. Já zapomněla. Ne. To jen...
Dělej. Vyklop to.
Ale ne, to nic. Jen... No, jen taková drobnost.
- Jsem vtipná? - Zvláštním, nebo zábavným způsobem?
- Zábavným. - Ach, Liso, ptáš se nesprávné osoby.
Víš, že zábavu moc nemusím.
Fajn. Zapomeň na to.
- Jak se má Poppy? - Má se fajn.
A Veggie?
Vždyť víš. On... Tvrdě maká.
Liso?
Proč mi opravdu voláš?
Už půjdu. Venku na mě čeká taxík.
Jasně. Moc jsem si to užil. Bylo to fakt hezký.
Mohli bychom to zopakovat, jestli chceš.
Jo. Moc ráda bych.
Vážně?
Ale ne, to nepůjde.
Danny, jsi fakt milý a legrační. Super divný. Líbíš se mi.
Slyším samá pozitiva. Tak kde jsem udělal chybu?
Víš, o čem jsi mluvil půlku večera?
O tvé bývalce. Evidentně k ní pořád něco cítíš.
Počkat. Chloe? O ní jsem přece nemluvil.
Chloe? Ne, mluvím o ženě, která ti celou noc vyvolává.
Lisa? Ale ne. Není to moje bejvalka. Jsme kámoši.
Hm. Nerada ti to říkám, ale nejste.
Ne z mého pohledu.
Vážně, mami.
S Veggiem všechno... dobrý. Jsme v pohodě.
Můj názor na Veggieho znáš. To, jak se k tobě chová.
Poppy bere jako svou vlastní.
Všechny jeho nedostatky vyváží to, že je na něj spoleh.
Podle mě je skvělý.
Vím, že je.
Ale v životě nikomu nic nedlužíš, Liso.
Jestli máš pochyby,
pokud jde o tohle, nic se neděje. Nedělá to z tebe špatného člověka.
Ne, vážně, já... Asi jsem unavená.
Ráno budu v pohodě.
Tak jo. Když myslíš.
- Jasně. Děkuju. - Za co?
- Žes mě vyslechla. - Jsem tvá máma.
To jo.
A jsem taky zábavná, že jo?
Už se tím tolik netrap.
S tátou jsme neměli smysl pro humor, není to tvá vina.
Cože? Mami.
Skvělý.
Ptáci jsou vzhůru. Musím najít špunty do uší.
Pokus se usnout, ano?
- Fajn. Dobrou. - Dobrou noc.
Jsem velmi vtipná.
Škoda.
Byli bychom skvělý pár.
Jo.
Sbohem, Danny.
Sbohem, Amy.
Zavolej, pokud jednou...
Proboha!
Vytáhni ho!
Kriste! Počkej.
Prosím!
Božemůj. Adame, pospěš! Je to naléhavý!
Můj prst!
- Jo. - Kde je?
Tak jo. Mám ho. Našel jsem ho.
Adame, led!
Hlavně nepanikař. To bude dobrý.
Co to děláš?
Potřebuje někdo led?
HLASOVÁ SCHRÁNKA LISA
Čauky. Snad ses bavil. Volám, jestli je vše v pořádku.
No jo. Ťuk, ťuk.
No tak, Danny. Přidej se. Ťuk, ťuk.
Kdo tam?
- Šílenec. - Jaký...
Teď ty: „Jaký šílenec?“
No, doufám, že sis dnešek užil. Tak zase příště.
Překlad titulků: Diana Domaničová