16:58 -
אתה בסדר?
כן, מצטער. אני רק משחרר לחץ.
את יודעת מה קורה לי כשאני משתמש באפליקציית ניווט.
כן.
את יודעת כמה תביעות ביטוח בעקבות תאונות שקשורות לאפליקציות ניווט
אני רואה בכל שנה בעבודה שלי?
המון. כן, כמעט רבע מהמדינה עברה תאונה כזו.
אני מצטער, בלי דיבורים על עבודה.
החופשה הזו היא למען המשפחה.
אני שמחה מאוד שאנחנו עושים את זה. רק שלושתנו.
רק שלושתנו?
פשוט... כשאמרת שזו חופשה משפחתית, אני...
אנחנו כאן! הגענו!
- היי! - היי.
הזמנת את ההורים שלך.
אני מצטער. זו לא בעיה, נכון?
לא. לא, אל תדבר שטויות. לא, זה בסדר. לא, זה נהדר.
יופי. ודג'ים!
התאספו!
- יש! כן! - יש!
- הנה הכוכבת. - הנה היא. תגידי שלום.
- שלום. - היי, ליסה!
היא בסדר? היא נראית חולה קצת.
היי, ודג'ים, ודג'יות.
ברוך שובכם לערוץ שלי.
אני מארק ודג'.
היום מצטרפים אליי אורח מיוחד מאוד.
לא.
שמו ראסל. רשמית הוא אבי החורג,
אבל מבחינתי הוא פשוט אבא.
והוא מגוחך לגמרי!
היי, מעריצי וג'י, איך מתהלך?
"מתהלך". לא ידעתי שהוא יגיד את זה. הוא משוגע לגמרי.
- שני אלה... - כן.
כמו שני ילדים.
- הם מסתדרים מעולה, מה? - כן, זה תמיד היה כך.
כשהוא היה בחטיבה,
המורה של מארק שאל אותו מה הוא רוצה להיות כשיהיה גדול.
מה את חושבת שהוא אמר?
- יוסיין בולט? - אב חורג.
באמת? מה, בגיל תשע?
אני יודעת.
היום נפתח את הקולמן מדווד...
- כן. - אייר פרמייר... אתה יכול לעזור לי?
- זה כבד. - אוהל אייר פרמייר.
אנחנו נקים אותו בהמשך ונספר לכם גם על...
קצת יותר גבוה, מותק.
השירותים הניידים 20 ליטר של סאנשיין.
והתראת ספוילר, הם מקסימים.
אני לא יכול לחכות.
זכינו בפיס, מה? מבחינת בחורים.
אנחנו מוכנים להתניע.
אנחנו דומות כל כך, את ואני.
באמת?
הוא משוגע על פופי. כאילו שהיה אבא שלה באמת.
כן, פופי אוהבת אותו מאוד.
כלומר, זה מה שהוא, לא?
לא?
כן.
יפה מצד מארק ומצדך להזמין אותנו להצטרף.
כן, בשמחה.
כשמארק היה ילד נהגנו לצאת למחנאות בצרפת.
מקום יפהפה.
לנגדוק-רוסיון.
פופי הייתה מתה על זה.
תציעי לו. הוא ישמח.
כן. אולי בשנה הבאה.
לנגדוק-רוסיון. קדימה, נסי להגיד את זה.
- לונגדו... - לונגדוק.
- לא, לא. לונגדוק.
אני בטוחה שהוא יבין אותי,
- לא? - אוי, בחייך.
אם שווה לעשות משהו, שווה לעשות אותו כמו שצריך.
- נעשה את זה בשלבים, בסדר? - בסדר. כן, כן. קדימה.
- לונג. - לונג.
לא, תקשיבי. לונג.
- לונג. - בדיוק.
עכשיו, נג.
נג.
- נג. - נג.
תקשיבי. תקשיבי. נג. נג.
- נג. נג. - נג. כן. טוב.
עכשיו דוק. דוק.
- דוק. - את רואה? ידעתי שאת מסוגלת.
- בסדר, עכשיו רוסיון. כן. - את יודעת מה?
אקח את זה כי אני צריכה לעשות פיפי.
טוב, מותק. אנחנו צריכים שמישהו ישתמש בזה
- כדי שאוכל לדבר על זה בסרטון הבא שלי. - לא, מותק.
בחייך. אני רק צריך קצת מידע. האם זה נוח?
- לא, מותק, תפסיק. לא! - האם זה מתמלא מהר מדי
- ונוגע ב... את יודעת? - דוחה. לא, וג'י.
יופי של ניפוח.
מי אני?
אלוהים אדירים, באמת ישנת?
לא הייתי בטוחה שתענה.
חשבתי שאולי אתה עוד כועס עליי.
על מה?
על זה שלא סיפרתי לך על הקטע עם קלואי.
כן. שכחתי מזה.
אני מצטערת באמת.
כן, אני יודע. אני יודע שאת מצטערת.
מה השעה עכשיו?
קצת אחרי 21:00.
- בלילה? - כן.
- זה טוב. זה אומר שהוא עזב. - מי עזב?
הבנאי. בעל הבית משפץ את חדר האמבטיה סוף כל סוף
אז היה כאן בחור ששמו ריק, ראלף, רון, משהו כזה.
הוא הגיע הבוקר ב-07:00. זה היה נורא.
את יודעת שאני לא יכול לתקשר עם גברים אמיתיים,
במיוחד כאלה שיודעים להשתמש בכלי עבודה.
צפית במשחק אמש?
כן. לא... לא הייתי מפספס אותו.
כן. ארסנל שיחקו מעולה, מה?
כן.
הם בחורים נהדרים.
ריחמתי על סלאח.
- כן, מה? - אין מצב שזה היה נבדל.
נבדל? לא.
כן, הוא לא נגע בנבדל. לא התקרב אליו בכלל.
- לא צפית במשחק, מה? - לא, אני מצטער.
ענפי ספורט עם מגע מפחידים אותי, אז...
אני רק...
אז עשיתי את הדבר ההגיוני היחיד.
שתיתי בקבוק סירופ לשיעול
ונרדמתי עד שהוא הלך הביתה.
זה היה יום מבוזבז, מה?
אפשר להגיד. אם מדברים על יום מבוזבז, איך במחנאות?
אני נהנית מאוד.
איך זה היה? אמין?
בכלל לא, לא.
אם את לא אוהבת מחנאות, למה הסכמת ללכת?
כי וג'י בעניין.
חשבתי שיהיה נחמד שנבלה שלושתנו יחד.
אבל וג'י הזמין את אימא ואבא שלו.
איך אימא ואבא של וג'י?
האב החורג נחמד. מעניין.
כן? והאם?
כריסטין מקסימה.
היא חיובית ביותר.
היא פשוט אדם נחמד מאוד
ואני שונאת אותה למוות.
זה אומר שאני אדם רע?
שמעי, אמרתי לך בעבר, את טינופת. אנשים יודעים את זה.
- מה זה היה? - מה היה מה?
זה נשמע כמו צעדים.
- אלוהים אדירים. זה כמו בסרט ההוא. - זה לא מצמצם את האפשרויות.
שלום. שלום, יש שם מישהו?
- מה זה? - אני לא יודעת. אני לא רואה שום דבר.
- אלוהים אדירים. - מה?
אלוהים אדירים, יש כאן המון פרות.
פרות?
פרות תוקפות?
לא, מה פתאום?
בעצם, אני לא יודע. חכי רגע, תני לי לבדוק.
"האם פרות תוקפות?" בסדר.
כן, הן תוקפות. והן גם הורגות.
מה?
דני? דני!
דני!
- איאלץ לחזור אלייך. - לא, אל תנתק!
לא, דני, זה ממש מפחי...
הלו.
"פעם אחת לפני הרבה שנים התאהבתי
עכשיו אני רק מתפרק
איני יכול לעשות דבר ליקוי לב מלא..."
- שלום. - הכול טוב, חבר?
אז אתה עוד כאן?
כן, החלטתי להמשיך.
לנסות לסיים הכול במכה... אלא אם כן זו בעיה.
האמת היא שאני...
כן, אריחים מקסימים.
יש כאלה גם בחדר האמבטיה שלי.
העזר שכנגדי בוחר בהם.
טעם נפלא תמיד.
בכל אופן, זה לא ייקח לי עוד הרבה זמן.
טוב.
אתה רוצה כוס תה?
כן. נפלא, תודה.
שלום, אדון פר.
ליס?
- את בסדר? - בסדר.
אז ממי את מתחמקת?
מאף אחד, פסיכי שמוך, רק רציתי רגע.
עם הפרות?
כן.
כן, הפרות פשוט הופיעו.
כמו כל מיני אנשים בסוף השבוע הזה.
אוי, ליס, אני... אני מצטער, לא חשבתי על זה בכלל.
לא מפריע לך שהם כאן, נכון?
אני הרי לא יכול לבקש מהם לעזוב.
לא, ברור שזו לא בעיה.
אני מתה על ראסל.
וגם על כריסטין.
אני רק... רק חשבתי שנבלה קצת זמן איכות יחד.
אנחנו עוד יכולים לעשות זאת. מה דעתך שאזמין שולחן בפאב שחלפנו על פניו?
למחר בערב. רק שלושתנו.
- באמת? - כן, בטח.
אימא ואבא ישמחו לשבת בשולחן אחר.
כן. בסדר. כן. זה נשמע טוב.
יופי. שנחזור?
כן, בוא נחזור. כן.
אני חייב לציין...
כשאני רואה אותך במעיל הגשם הזה עם אסלה ניידת ביד...
- שתוק. - לא נראית סקסית יותר מעולם.
פאק!
אוי, לא. נפצעת ברגל?
כן, בקרסול. נקעתי אותו.
- נקע? בקרסול הזה? - כן.
- לא נכון. - מה?
סמכי על פיזיותרפיסטית מיומנת.
מתיחה? ייתכן. חבלה? אולי.
נקע? לא. היית יודעת אם היית נוקעת את הקרסול.
אני יודעת. אני... נקעתי את הקרסול.
לא, היית יודעת.
כן. ואני יודעת שנקעתי אותו.
לא, אני מתכוונת שהיית יודעת.
- ואני יודעת שזה מה שקרה. - בסדר.
- אבל היית יודעת. - מה דעתך שנלך לישון?
- כן? - כן. בסדר.
לילה טוב, אימא.
תסמינים רפואיים חדשים תסמינים של נקע בקרסול -
דני -
הפרות האלה היו עלולות להרוג אותי.
הוא עדיין כאן.
מה? מי עוד שם?
ריק. או ראלף. לא זוכר את השם שלו. הבנאי.
- הוא עוד שם? - כן, זה מוזר, לא?
דני, זה מוזר מאוד.
מה לעשות? אני לא יכול לשתות בקבוק נוסף של סירופ לשיעול.
נגמרו לי הבקבוקים.
- מה זה היה? - אני לא יודע. אחזור אלייך.
שלום.
אני מצטער. זה... נפל לי מהיד.
זה בסדר. זה רק אריח.
לא, זה לא רק אריח. זה יותר מזה!
אני מצטער. אני לא יודע מאיפה זה בא.
כן, אז סיימתי את רוב עבודת המלט.
הוא מתייבש, אז...
לא, הבטחתי שלא אעשה את זה.
לא אעשה את זה.
כן, אל תעשה את זה, בבקשה. אל תבכה, בנאי.
אני מצטער. העניין הוא...
בעלי, כריס, ואני רבנו מריבה איומה.
הוא רוצה שאתאים לתבנית הקטנה שלו.
אבל לא אעשה זאת. לא אעשה זאת, דני.
כן, אל תעשה זאת.
אז אני אוהב כדורגל. זה אומר שאני לא אדם מתוחכם?
- לא. לא. בדיוק. - לא. לא.
אני אוהב אופרה לא פחות מכל אדם אחר.
רק אמרתי שהכרטיסים יקרים קצת.
זה אומר שאני פלשתי?
- לא. - לא.
ואם הוא רוצה לקנות כיסאות לפטיו,
למה הם חייבים להיות מקש קלוע?
פלסטיק לא נרקב.
- נכון. - נכון.
הוא קרא לי איש מערות מתורבת.
היית מאמין?
אני לא מאמין שזה קורה עכשיו בכלל, למען האמת.
לא אחזור הביתה אליו הלילה.
לא אחרי הדברים האכזריים שהוא אמר לי.
הוא נשאר לישון אצלך?
כן, לא יכולתי לתת לו לישון בוואן שלו.
- איפה הוא עכשיו? - הוא מנמנם.
אני חושב שהריצוף והבכי עייפו אותו.
- אחזור אליך. - בסדר.
את לא מצליחה להירדם?
- גם אני לא. - כן, רק יצאתי לנשום קצת אוויר צח.
איך הקרסול?
עדיין נקוע.
בסדר.
יש מקום למישהו קטן?
רק אלך לנקז את הסמור.
נכון שאהבה היא דבר מדהים?
לא נפרדתי מהאיש הזה אפילו ליום אחד מהיום שבו נפגשנו.
הוא אפילו החזיק לי את היד במהלך כריתת הרחם שלי.
ברגע שהצטרפתי למשרד שהוא עובד בו
חשבתי, "כן, בבקשה".
חזרתי הביתה, כתבתי על דף נייר, "אני אתחתן עם ראסל".
תליתי את הדף על הקיר.
תביני, כשמזמנים מהיקום את מה שרוצים,
היקום משיב מענה.
זו דרך מחשבה מקסימה.
ואפשר היה לצפות שאחרי שנים רבות כל כך של נישואים, הס-ק-ס ייפגע.
אלוהים.
- לא? - לא.
- לא?
לא, זה משחרר.
כשאת בוטחת במישהו...
אפשר להתנסות.
אפשר ללכת על טאבואים.
לאן ראסל נעלם?
- יש פה מסיבה בלעדיי? - תצטרף בבקשה. היי.
הסמור של ראסל נוקז.
תראו את כולנו ערים כל הלילה.
אתם יודעים מה כדאי שנעשה?
- בואו נשחק... - אוי, לא.
וג'י-וג'י-בינג-בונג!
- יש! - כן?
- כן. - כן! קדימה!
מה זה וג'י-וג'י-בינג-בונג?
משחק משפחתי שהם המציאו.
- מה הכללים? - אני לא יודעת,
הם הסבירו לי אותם מיליון פעמים
והם פשוט לא הגיוניים.
הסבירי לי אותם.
בסדר. זה מה שהבנתי.
תאכלי את הנקניק!
זה קשור לנקניק.
זה כל מה שהבנת? נקניק?
כן. הם זורקים נקניק. אני לא יודעת למה. הם פשוט עושים זאת.
חייבת להיות לזה סיבה.
ריץ'?
מי זה?
ריץ', זה כריס. אני רק רוצה לדבר איתך.
- היי, חכה, מה קורה כאן? - ריץ', בבקשה.
- איזה ריץ'? - זה היה טוב.
ריץ', אני יודע שאתה שם.
איך אתה יודע שהוא כאן?
כן, איך אתה יודע שאני כאן?
בדקתי את המיקום של הטלפון שלך והוואן שלך עומד בחוץ.
חוץ מזה, דיברת הרגע.
זה מגוחך. תן לי להיכנס.
מה לעשות?
- מה לעשות? - שידבר איתו.
הוא סובל. אתה לא שומע את זה?
הוא סובל. אתה צריך...
אתם צריכים לדבר וזה.
תן לי רגע! רק אלבש משהו.
דני, אני חייבת ללכת. הם מכינים את המשחק.
בטח. תשאירי אותי באמצע מפגש טיפולי ב"אי האהבה".
- היי. - היי.
דני.
בסדר, אז אתה מתחבא ממני?
אולי אתם רוצים פרטיות? כן.
אני לא רוצה לשמוע.
וג'.
אתה חייב לעזור לי לנצח במשחק.
בוא נכרות ברית. נעזור זה לזה.
ליסה, זו רמאות. את יודעת שאני לא יכול לעשות את זה.
זו עברה על כל הסעיפים
- בספר החוקים של משפחת ודג'. - וג'י...
מצטער.
לפחות אל תזרוק את הנקניק חזק כל כך הפעם.
אשתדל.
תקשיבי לזה.
- הלכתי ל"נישואי פיגרו". - כן.
- "חליל הקסם". - כן.
האם נהניתי מזה? לא.
בכל פעם שאני חושב שהם נרגעים, הם רק צועקים חזק יותר.
- בכל אופן, איך מתקדם המשחק? - הוא עוד לא התחיל.
דני, אני שונאת את המשחק הזה. אני תמיד מפסידה בו.
אולי אתה יכול לעזור לי.
- רגע. איך? - כן, בדיוק.
וג'י-וג'י-בינג-בונג. אתה תעזור לי לנצח.
אני לא יודע אם אני יכול, ליס. יש פה שני בחורים מאוהבים.
בבקשה, בבקשה, דני.
כריסטין מנצחת אותי תמיד. אני חייבת לנצח אותה לפחות פעם אחת.
עזור לי, בבקשה.
בסדר. אבל כשזה יסתיים, לא אמשיך לעזור לכולם, בסדר?
בסדר. תישאר על הקו. תישאר על הקו. בסדר.
הכול טוב? אתם צריכים עזרה בהכנות?
23:58 -
בסדר. זרועות הטי-רקס מוכנות.
ביצי הרפטור משומנות.
הר הדינוזאורים נבנה.
בסדר, קדימה ודג'ים. מתחילים! הנה זה בא!
היי, תרימי אותי קצת.
- זה טוב יותר? - כן, זה מעולה.
למקומות, היכון...
- קדימה. משאיות דינוזאורים! - כן!
קדימה.
קדימה, אתה מסוגל.
- כן! - וג'י-וג'י!
בינג-בונג!
אלוהים, זה כמו הסרטים של אריות הים שתפסו את אוסאמה בן לאדן.
היא מגיעה!
אבל שונה לגמרי.
איזה מין מלון זה?
- מלון דבש. - במה הוא מכוסה?
אני לא יודעת.
אני חושבת שזה רוטב לסלט.
את מסוגלת!
הם בטח הביאו את זה למקרה שישחקו במשאיות דינוזאורים.
- כן! בינג-בונג! - כן. קדימה.
כן. קטן עלייך.
זה חבל, מה?
תאכלי את הנקניק. תאכלי את הנקניק.
- כן. תאכלי את הנקניק. - כן!
והיא עשתה עבודה טובה מאוד על הקרסול החבול שלה.
הוא נקוע.
כן. הגיע הזמן לבוחן.
אני חייב להודות שהמשחק הזה לא רע.
00:24 -
בסדר, מי ביים את "אווטאר"?
אני יודעת. ג'יימס קמרון.
- לא, זו חומת ברלין. - מה?
- תשובה לא נכונה! - מצטער.
איך?
שמתי לב שראסל הניח אגודל על הגבה
ושתי אצבעות בכיס.
זה אומר שמשחקים לפי "כלל לפני שלוש שאלות".
לפני שלוש שאלות התשובה הייתה חומת ברלין.
תאכלי את הנקניק!
אני הולכת לאכול חזיר שלם הלילה.
00:51 -
אני יודעת שכריסטין מובילה, אבל אני לא מבינה איך.
כי היא הייתה הבוביוולט בסיבוב הקודם.
סיבובים? מה...
- יש סיבובים? - כן, יש 17 סיבובים.
זה משחק מעולה.
מה זאת אומרת, 17? איך אתה יודע?
את בסדר? היי, דני.
היי, וג'.
נתראה אחר כך.
אני יכול לבקש מהם להפסיק לזרוק נקניק אם את רוצה.
- אגיד שנעשית צמחונית. - בחמש הדקות האחרונות?
טיעון טוב.
אני יכול לאכול את הנקניק בשמך. תני לי להיות מיופה כוח הנקניק שלך.
- כוח הנקניק שלי? - כן. לא אכפת לי.
תוספת חלבונים.
תודה, וג'.
לא, אל תדגדג.
- וג'י! - בסדר, ודג'ים, הפסקת המחצית הסתיימה.
המשחק מתחדש!
אני מעריך אותך ואת מי שאתה ברגע הזה
ובכל הרגעים העתידיים שלנו.
- בוא הנה. - תפסיק.
- הנה הוא. המושיע שלנו. - כן.
לא, זה... אני פשוט שמח שהשלמתם.
- כן. אני כבר לא זוכר... - כן.
על מה רבנו.
אקנה לו מינוי כדי שיבוא איתי לכדורגל.
- מה? - כן. נחליט בהמשך.
- כן, מצטער. כן. נחליט בהמשך. - נחליט בהמשך.
התכוונו לשתות משקה קטן.
- זה היה חתיכת יום. - אלוהים אדירים.
בסדר. כן.
יש לך אמרטו?
עכשיו, ליסה, תגידי לי, מי אכל את האגס בגינת המכשפה?
- אוי, אני לא יודעת. - לא, את יודעת.
- ברור שכריסטין. - חשבתי שווג'י.
לא, הוא היה תינוק הבצל.
אלוהים אדירים, למה אני משקר?
כן. זו כריסטין. תגידי שכריסטין.
כריסטין?
- נכון! - נכון!
וואו! יפה.
בסדר.
כריסטין וליסה בתיקו במקום הראשון.
אז הגענו לשובר שוויון.
הנה זה בא.
על הניצחון, מי ניצח במלחמת העולם השנייה?
- קינגס אוף לאון! - באמת?
אני לא יודע, אבל הם הוציאו כמה אלבומים מעולים.
- נכון. - רגע, תראו. תראו את ראסל.
זה "כלל לפני שלוש שאלות". היא ניצחה.
נכון!
יש!
- הצלחת. את אדירה. - היא הצליחה.
ולא היית זקוקה לעזרה.
תודה, וג'י.
מעולה! כן!
- היא הצליחה. - אלוהים אדירים. כל הכבוד!
- כן. כל הכבוד. - עבודה טובה! כן!
מי הלורד בפח? מי הלורד בפח?
בסדר, הקטע הזה לא הגיוני. חשבתי שהמשחק נגמר.
- טקס סיום. - ברור.
בוא נלך.
אני לא חושבת שאתה מבין כמה זה חשוב לי, דני.
ארשום את זה בקורות החיים שלי.
את זוכרת שרימית?
כן, אבל לא בשאלה האחרונה.
נכון. כל הכבוד שזיהית את כלל "לפני שלוש שאלות".
- זה טוב. - אתה רואה? אני מקשיבה לך לפעמים.
ניצחתי!
- ניצחתי. ניצחתי. ניצחתי. ניצחתי. - ניצחת. ניצחת.
- שמעי, כדאי שאשחרר אותך. - בסדר. לילה טוב.
לילה טוב, אלופה.
ביי.
- איזה ניצחון. - תודה.
אני מקווה שתעבירי את המשחק לפופי.
ולילדים שלך ושל מארקי.
בבוא העת.
נראה שזה יקרה די בקרוב.
מה?
כלומר, בקרוב מאוד.
מה בקרוב מאוד?
זה יקרה.
מה יקרה?
מישהו יציע נישואים.
על מה מדברות שתי הבחורות האהובות עליי?
שום דבר.
בסדר. נתראה בבוקר.
- בסדר. - לילה טוב.
לילה טוב.
אני חושב שאלך לישון, ואת?
כן, כן. אבוא בעוד רגע.
יופי. בסדר.
טוב. מצב הקרסול שלך השתפר.
כן.
תרגום: אסף ראביד