KL 16:58
Är du okej?
Ja. Förlåt, jag bara slappnar av. Du vet hur jag blir av att använda GPS.
Ja.
Vet du hur många försäkringsfall relaterade till GPS-olyckor
jag ser årligen i mitt jobb?
Massvis. Nästan en fjärdedel av landet har haft en.
Förlåt, inget jobbsnack.
Det här pausen handlar om familj.
Jag är glad att vi gör det här. Bara vi tre.
Bara vi tre?
Det är bara... när du sa familjetid...
Här borta! Vi är framme!
- Hej! - Hej.
- Du bjöd in dina föräldrar. - Förlåt. Är det ett problem?
Nej, var inte fånig. Det är ingen fara. Jättefint.
- Toppen. Vedges! - Samling!
- Hurra! - Hurra!
- Här är popstjärnan. - Här är hon. Hälsa.
- Hej. - Hej, Lisa!
Är hon okej? Hon ser lite blek ut.
Hej, Vedgers och Vedgettes.
Välkomna tillbaka till min kanal. Jag heter Mark Vedge.
Idag har jag sällskap av en speciell gäst. Nej.
Han heter Russell. Lagligt sett är han min styvfar,
men för mig är han bara pappa.
Och han är helt galen!
Hej, Veggiefans. Hur måsar ni?
"Måsar." Vem visste att han skulle säga så. Han är knäpp.
- De där två. - Ja.
Som barn.
- De kommer bra överens, visst? - Ja. Så har det alltid varit.
När han gick i lågstadiet,
frågade Marks lärare vad han ville bli när han blev stor.
Vad tror du han sa?
- Usain Bolt? - En styvpappa.
- Gjorde han? När han var nio? - Jag vet.
Idag öppnar vi Coleman Meadowood...
- Japp. - ...Air premier... Hjälper du till?
- Det är tungt. - ...Air premier-tält.
Lite senare ska vi resa tältet och även granska Sunshine...
Upp lite, gumman.
...Sunshine 20-liters portabla campingtoalett.
Och spoilervarning, det är en riktig skönhet.
Jag längtar.
- Visst fick vi jackpotten? Vad gäller män? - Vi är redo att köra.
Du och jag är så lika.
Är vi?
Sättet han dyrkar Poppy. Som om han är hennes riktiga pappa.
Ja, Poppy älskar honom.
Det är han väl egentligen?
- Visst är han? - Ja. Ja.
Fint att du och Mark bjöd med oss.
Ja. Självklart.
När Mark var liten brukade vi campa i Frankrike.
Underbar liten plats.
Languedoc-Roussillon.
Poppy skulle älska det.
Du borde föreslå det. Han skulle bli glad.
Ja, ja. Ja. Kanske nästa år.
Languedoc-Roussillon. Kom igen. Försök säga det.
- Languedo... - Languedoc.
- Nej, nej. Languedoc.
- Han lär förstå vad jag menar, eller hur? - Kom igen.
Ska man göra nåt, ska man göra det rätt.
- Vi delar upp det, okej? - Okej. Ja. Vi kör.
- Langue. - Langue.
Nej, lyssna. Langue.
- Langue. - Så där, ja.
Nu då. Ngue.
Ngue.
- Ngue. - Ngue.
Hör på. Ngue. Ngue.
- Ngue. Ngue. - Ngue. Ja. Bra.
Och nu doc. Doc.
- Doc. - Ser du? Jag visste att du kunde.
- Och nu. Roussillon. - Vet du vad?
Jag ska ta den här, för jag måste kissa.
Bra, gumman. Nån måste använda den
- så jag kan granska den i nästa video. - Nej.
Kom igen. Bara lite information. Är den bekväm?
- Nej, sluta. Nej! - Fylls den för snabbt,
- nuddar det din... Du vet? - Usch. Nej.
Bra pumpat.
- Vem är jag? - Herregud. Sov du?
Jag visste inte om du skulle svara. Jag trodde att du fortfarande var arg.
Arg över vad?
Över att jag inte berättade det där med Chloe.
Visst, ja. Det hade jag glömt.
- Fast jag är ledsen. - Jag vet. Det vet jag.
- Vad är klockan? - Hon blev precis 21.
- På kvällen? - Ja.
- Det är bra. Då har han gått. - Vem har gått?
Byggaren. Värden kaklar äntligen om badrummet.
Så jag har haft nån snubbe här vid namn Rick, Ralph, Ron, eller nåt.
Han dök upp kl 07:00 imorse. Det var hemskt.
Jag kan ju inte kommunicera med män,
framförallt inte män som kan använda verktyg.
Såg du matchen igår?
Ja. Nej, den hade jag inte... Den hade jag inte missat.
Ja. Visst spelade Arsenal bra?
Jaså? Ja.
De är bra grabbar.
Jag tyckte synd om Salah.
- Eller hur? - Jag menar, den var aldrig offside.
Offside? Nej.
Han rörde inte sidorna. Var inte ens i närheten.
- Du såg inte matchen, va? - Nej. Ledsen.
Kontaktsporter skrämmer mig, så...
Jag bara...
Jag gjorde det enda logiska.
Jag hävde hostmedicin och knockade mig tills han gått hem.
Det var väl en bortkastad dag?
Sant. På tal om bortkastad dag, hur går campandet?
Jag har jätteroligt.
- Hur lät det? Trovärdigt? - Inte på långa vägar.
Om du ogillar att campa, varför gör du det?
Veggie gillar det.
Det skulle bli trevligt, bara vi tre. Sen bjöd Veggie sina föräldrar.
- Hur är Veggies föräldrar? - Styvpappan är trevlig. Intressant.
- Jaså? Och mamman? - Christine är underbar.
Full av positivitet.
Hon är faktiskt en riktigt, riktigt trevlig person,
och jag skyr henne som pesten.
Gör det mig till ett as?
Jag har ju sagt att du är ett avskum. Alla vet det.
- Vad var det? - Vad var vad?
Det låter som fötter.
- Herregud. Som den där filmen. - Rätt brett urval.
Hallå? Hallå? Är det nån där?
- Vad är det? - Vet inte, jag ser inget.
- Herregud! - Vad?
Herregud, det är en massa kor.
Kor?
- Attackerar kor? - Nej, självklart inte.
Eller, jag vet inte. Vänta. Jag ska kolla.
"Attackerar kor?" Okej.
Ja, de attackerar. Och de... De dödar.
Vad?
Danny? Danny?
Danny!
- Jag måste ringa tillbaka. - Nej, lägg inte på!
Nej, Danny, det här är läsk...
Hej.
- Hallå? - Allt bra, kompis?
- Så du är fortfarande kvar? - Ja, jag tänkte köra på, du vet?
Försöka få det gjort i en stöt... Om det inte är ett problem?
- Tja, faktiskt... - Ja, fina kakelplattor.
Jag har likadana i mitt badrum.
Min bättre hälft valde.
Har alltid bra smak.
Hursom, jag borde snart vara klar.
Bra.
- Vill du ha en kopp te? - Ja. Underbart, tack.
Hej, herr ko.
Leese?
- Är du okej? - Ja.
Vem är det du undviker?
Ingen, din galning. Jag behövde bara en sekund.
Med korna?
Ja.
Ja, korna bara dök upp.
Som alla andra den här helgen.
Leese, förlåt. Jag tänkte mig inte för.
Det är väl inte ett problem att de är här? Jag kan inte riktigt be dem åka.
Klart det inte är ett problem.
Jag älskar Russell. Och Christine.
Jag bara trodde att vi skulle ha lite kvalitetstid ihop.
Det kan vi. Ska jag boka bord på puben vi passerade tidigare?
Till imorgon kväll. Bara vi tre.
- På allvar? - Självklart.
Mamma och pappa kan ta ett annat bord.
Ja. Okej. Ja. Låter som en plan.
- Toppen. Ska vi gå tillbaka? - Ja, bäst vi går tillbaka. Ja
Jag måste säga,
att se dig i anoraken, bärande på en portabel toalett...
- Håll klaffen. - ...du har aldrig varit sexigare.
Fan!
- Kära nån. Har du gjort illa benet? - Ja. Vristen. Stukade den.
- Stukad? Den där vristen? - Ja.
- Nej, det har du inte. - Vad?
Tro på den utbildade fysterapeuten. Sträckt? Kan vara. Mörbultad? Kanske.
Stukad? Nej. Du skulle veta om du stukat vristen.
- Jag vet. Jag har stukat vristen. - Nej, det skulle du veta.
- Ja. Och jag vet att den är stukad. - Nej, jag menar, du skulle veta.
- Och jag vet att jag har det. - Okej.
- Men du skulle veta. - Ska vi lägga oss?
- Japp? - Ja. Okej.
Godnatt, mamma.
NYA MEDICINSKA SYMPTOM STUKAD VRIST SYMPTOM
De där korna kunde ha dödat mig.
- Han är kvar. - Vad? Vem är kvar?
Rick. Eller Ralph. Eller vad han nu heter. Byggaren.
- Är han kvar? - Ja. Visst är det skumt?
Danny, det är jätteskumt.
Vad gör jag? Jag kan inte dricka mer hostmedicin.
Den är slut.
- Vad var det där? - Jag vet inte. Jag ringer tillbaka.
Hej.
- Förlåt. Den gled ur min hand. - Ingen fara. Det är bara en kakelplatta.
Det är inte bara en kakelplatta. Det är mycket mer än så!
Förlåt. Jag vet inte var det kom ifrån.
Jo, det mesta av fogningen är klar nu. Den ska bara torka, så...
Nej, jag sa att jag inte skulle göra så här.
Jag tänker inte göra det.
Ja. Snälla gör det inte. Gråt inte, byggare.
Förlåt. Det är bara det att jag och min make, Chris, har grälat.
Han vill att jag ska passa in i hans lilla form.
Men jag vägrar. Jag vägrar, Danny.
Gör det inte.
Så jag gillar fotboll. Gör det mig osofistikerad?
- Nej. Nej, precis. - Nej. Nej.
Jag gillar opera lika mycket som gemene man.
Allt jag sa var att biljetterna är dyra. Gör det mig till en bracka?
- Nej, det gör det inte! - Nej.
Och om man ska köpa stolar till terrassen, varför måste de vara rotting?
Plast kommer väl inte ruttna?
- Nej, det gör det inte. - Nej.
Han kallade mig en kulturell grottmänniska.
Fattar du?
Jag fattar inte nåt av det som händer nu, helt ärligt.
Jag åker inte hem till honom ikväll.
Inte efter det han kallade mig.
- Ska han sova över? - Jag kunde inte låta honom sova i bilen.
- Var är han nu? - Han tar en tupplur.
Jag tror att kaklandet och gråtandet har tröttat ut honom.
- Jag ringer tillbaka. - Okej.
Kan du inte sova?
- Inte jag heller. - Jag kom bara ut för lite frisk luft.
Hur mår vristen?
- Fortfarande stukad. - Okej.
Har ni plats för en liten?
Ska bara rasta kobran.
Är inte kärlek fantastisk?
Jag har inte varit skild från den mannen en enda dag sen vi träffades.
Han tillochmed höll mig i handen under min hysterektomi.
När jag började på hans firma, tänkte jag: "Ja, tack."
Jag gick hem och skrev på ett papper: "Jag ska gifta mig med Russell."
Satte det på väggen.
När man sänder ut det man önskar i universum,
svarar universum.
Vilket fint sätt att tänka.
Och efter alla dessa år som gifta, tror man ju att S-E-X-E-T skulle lida.
Åh, gud.
- Inte? - Nej.
- Inte?
Nej, det är befriande.
När man litar på nån,
kan man experimentera.
Man kan köra helt tabu.
Vart tog Russell vägen?
- Festar ni utan mig? - Gör oss sällskap. Hej.
Russells kobra har blivit rastad.
Kolla på oss nattsuddare.
Vet ni vad vi borde göra?
- Vi borde spela... - Åh, nej.
Veggie-Veggie-Bing-Bong!
- Ja! - Ja?
- Ja. - Ja! Kom igen!
- Vad är Veggie-Veggie-Bing-Bong? - Familjespelet de har hittat på.
- Vad är reglerna? - Vet inte.
De har förklarat dem miljoner gånger, men de är helt ologiska.
- Förklara för mig. - Okej. Här är det jag räknat ut.
Ät skinkan!
- Det ingår skinka. - Är det allt? Skinka?
Ja. De kastar skinka. Jag vet inte varför. De bara gör det.
Det måste finnas ett skäl.
Rich?
Vem är det?
Rich, det är Chris. Jag vill bara prata.
- Vänta, vad händer? - Rich, snälla.
- Rich, vem? - Bra där.
- Rich, jag vet att du är där. - Hur vet du att han är här?
Ja, hur vet du att jag är här?
Jag pingade din mobil, och din van står utanför.
Och du pratade just. Det här är löjligt. Släpp in mig.
Vad ska jag göra?
- Vad ska han göra? - Prata med honom.
- Han lider. Hör ni inte det? - Lidandet. Du måste...
- Ni måste prata. - En sekund! Jag ska klä på mig.
Danny, jag måste gå. De förbereder det jäkla spelet.
Visst. Lämna mig mitt i nåt slags Love Island-terapi.
- Hej. - Hej.
- Danny. - Så nu gömmer du dig för mig?
- Ni kanske vill bli lämnade ifred? Ja. - Jag vill inte höra.
Veg. Veg. Veg. Du måste hjälpa mig vinna spelet.
Vi kan skapa en allians. Vi kan hjälpa varandra.
Lisa, det är fusk. Du vet att jag inte kan.
Det går emot varenda klausul
- i familjen Vedges kodex. - Veggie.
- Ledsen. - Kasta åtminstone inte skinkan så hårt.
Jag ska försöka.
Lyssna på det här.
- Figaros bröllop, som jag gick på. - Ja.
- Trollflöjten. - Ja.
Tyckte jag om dem? Nej.
När jag tror de ska lugna sig, så blir det värre.
- Hur går det med spelet? - Det har inte börjat än.
Danny, jag hatar det här spelet. Jag förlorar jämt.
Du kanske kan hjälpa mig.
- Vänta. Hur? - Ja, där har vi det.
Veggie-Veggie-Bing-Bong. Du ska hjälpa mig vinna.
Jag vet inte om jag kan. Jag har förälskade män här.
Snälla, Danny. Christine vinner alltid. Jag måste slå henne, bara en gång.
Snälla, hjälp mig.
Okej, visst. Men sen är jag klar med att hjälpa andra.
Okej. Stanna kvar. Okej.
Är du okej? Behöver ni hjälp med spelet?
KL 23:58
Okej. T-rex armarna inne. Raptoräggen insmorda.
Dinoberget uppbyggt.
Okej, kom igen, Vedges. Kör! Då kör vi!
Du, lyft upp mig lite.
- Bättre? - Ja, toppen.
Klara? Färdiga?
- Gå. Dinosauriedumpers! - Ja!
Kör, kör, kör.
Kom igen, du klarar det.
- Ja! - Veggie-Veggie!
Bing-bong!
Som inspelningarna från när Osama Bin Laden fångades.
- Här kommer hon! - Bara väldigt annorlunda.
Vad är det för slags melon?
- Honungsmelon. Aj. - Vad är den täckt av?
Jag vet inte. Dressing, tror jag.
Du klarar det!
De tog nog med den utifall att de skulle spela Dinosariedumpers.
- Ja! Bing-bong! - Ja, ja. Kör, kör.
Ja. Du fixar det.
Det var väl synd?
Ät skinkan. Ät skinkan.
- Ja. Ät skinkan. Ät skinkan. - Ja!
Och hon som klarade sig så bra med sin mörbultade vrist.
- Den är stukad. - Dags för frågesport.
Jag tycker det här spelet är rätt kul.
KL 00:24
Okej, vem regisserade Avatar?
Det kan jag. Jag vet. James Cameron.
- Nej, det var Berlinmuren. - Vad?
- Fel svar! - Ledsen.
Hur?
Så vitt jag kan se, har Russel tummen på ögonbrynet
och två fingrar i fickan. Då gäller "tre frågor sen"-regeln.
För tre frågor sen var svaret Berlinmuren.
Ät skinkan!
Jag kommer äta hela grisen ikväll.
KL 00:51
Jag vet att Christine leder, men jag vet inte hur.
- Hon var Bobbyplånbok förra omgången. - Omgångar? Vad... Finns...
- Finns det omgångar? - Ja, 17 stycken.
- Det är ett jäkligt bra spel. - Vadå 17? Hur vet du det?
Är du okej? Tjena. Danny.
Hej, Veg.
Vi ses senare.
Jag kan be dem sluta kasta skinka, om du vill.
- Jag kan säga att du blivit vegetarian. - De senaste fem minuterna?
Du har rätt.
Jag kan ta din skinka åt dig. Jag kan vara din skinkdubbel.
- Min skinkdubbel? - Ja. Jag misstycker inte.
Det är ju extra protein.
Tack, Veg.
Nej, sluta. Kittlas inte.
- Veggie! - Okej, Vedges, halvtid är över.
Spela!
Jag uppskattar dig och den du är i detta nu
och alla våra stunder framöver.
- Kom hit. - Sluta.
- Där är han. Vår lille frälsare. - Ja.
Nej. Så... Jag är glad att ni blev sams.
- Ja. Jag minns inte ens... - Ja.
...vad vi bråkade om.
Jag ska köpa honom en säsongsbiljett så han kan gå på fotboll med mig.
- Visst ska jag? - Ja. Vi får se.
- Ja. Ledsen. Ja. VFS. - VFS.
Vi tänkte ta en liten drink, du vet?
- Det har varit en skitdag. - Herregud.
Okej, toppen.
Har du nån amaretto?
Lisa, berätta, vem åt päronet i häxans trädgård?
- Jag vet inte. - Du vet.
- Christine. - Jag trodde det var Veggie.
- Nej, han var Lökbebisen. - Vad är det för fel på mig?
Ja. Det är Christine. Säg Christine.
Christine?
- Korrekt! - Korrekt!
Wow! Bra där.
Okej. Christine och Lisa delar förstaplatsen.
Vi har en utslagsfråga.
Då kör vi.
För att vinna, vem vann det andra världskriget?
- Kings of Leon! - Gjorde de?
Jag vet inte, men de släppte några jäkligt bra album.
- Det är sant. - Vänta, titta. Titta på Russell.
"Tre frågor sen"-svarsregeln. Hon har vunnit.
Korrekt!
Hurra!
- Du gjorde det. Du är briljant. - Hon lyckades.
Du behövde ingen hjälp.
Tack, Veggie.
Så bra! Ja!
- Hon lyckades. - Herregud. Bravo!
- Ja. Bra gjort. - Kul för dig! Ja!
Vem är kung i soptunnan? Vem är kung i soptunnan?
Det här är ologisk. Jag trodde spelet var slut.
- Avslutningsceremonin. - Så klart.
Vi går.
Jag tror inte du förstår hur stort det här var för mig, Danny.
- Det här ska hamna på mitt CV. - Du minns väl att du fuskade?
Ja, men inte på sista frågan.
Förvisso inte. Bra gjort att minnas "tre frågor sen"-regeln.
- Det var bra. - Ser du? Ibland lyssnar jag på dig.
Jag vann!
- Jag vann. Jag vann. - Du vann. Du vann.
- Jag borde nog låta dig gå. - Okej. Nattinatt.
Natt, mästaren.
Hejdå.
- Vilken vinst. - Tack.
Jag hoppas du kommer lära Poppy spelet.
Och dina och Markys barn,
när den tiden kommer.
Vilket verkar snarare bli förr än senare.
Vad?
Jag menar, vilken dag som helst.
Vilken dag som helst, vad?
Tills det händer.
Tills vad händer?
Tills nån friar.
- Vad pratar mina favorittjejer om? - Ingenting.
Okej, då. Då ses vi imorgon.
- Okej. - Natti.
Natti.
- Jag tror jag ska lägga mig. Du? - Ja. Jag kommer strax.
Toppen. Okej.
Bra. Din vrist är bättre.
Ja.
Undertexter: Victoria Heaps