22:34
ČAJ NA SPANÍ
Všechno dobrý?
Já jen, že jsem před prádelnou s názvem Prádelna,
- a říkám si, kde sakra seš. - Co? Tys pro mě přijel?
- Danny, moc mě to mrzí. - Dobrou, Liso.
Já...
Haló?
O 8 DNÍ POZDĚJI
- Máma píše, že Poppy vytuhla. - To fakt?
Není divu. Dnes vyrazili s trekingovými holemi.
Fajn.
Jaký je ten čaj?
Týpek v krámě řekl, že mu pomohl. Spí se ti líp?
Jo, no, pokaždé, když ho piju,
mám pocit, že omdlím, takže...
Chystám se na noční jógu s ženou, cos mi doporučil.
- Bezva. No jo, Rebecca. - Jo.
Jo, je to opravdu pozitivní instruktorka. Umí motivovat.
- To ty rád. - Víš co?
Nevěděl jsem, jak špatně na tom jsem, dokud jsem podle ní nezačal cvičit.
Ale teď se cítím, jako bych...
Jsem zkrátka rád, že sis našla rutinu.
Víš, po tom, co se nedávno stalo.
Jo, to já taky.
Bezva. No, už bych měl jít spát.
Sejdeme se tam nahoře. Jako doopravdy.
Skvělý.
- Jo. - Tak jo.
Já téměř zapomněl. Víš, jak táta udělal toho koně pro Poppy?
Kriste!
Tak jo. Půjdeš se mnou.
Jo, asi jo.
Nevíš, kde je? Nemůžu ho nikde najít.
Zítra ji s ním chtějí vyfotit.
Vyfotit? Proč?
Pro náš rodinný zpravodaj. Chvilka pro Vedge.
Táta ho chce ukázat bratránkům z Austrálie.
Prý je to jeho nejlepší kousek.
No jo, zřejmě bude v Poppyině skříni.
Tam už jsem hledal. Mrknu se znovu.
Ne! Nemusíš. Já se kouknu. Jsi unavený.
- Určitě? - Jo.
Bezva. Tak...
Za chvilku.
No ovšem.
NESPAVOST
Tak jo.
TA JÓGA MĚ DOSTALA.
ŠLA JSEM SE PROJÍT, ABYCH SE UVOLNILA A VYČISTILA SI MYSL... ENÍ
To je moc.
Nedívám se, jak spíš, pokud si to myslíš.
- Jasně. - Fakt. Můžu...
Chápu, proč myslíš, že jsem se díval...
Protože jsi se díval, jak spím.
Stál jsem... Jo, díval jsem...
Ale ne nějak úchylně nebo...
Lze sledovat spící ženu i neúchylně?
Jo. Prý je spousta způsobů.
Fajn. Na tohle se těším.
Jo. Fajn. Jasně.
Za prvé, Šípková Růženka.
Nejen, že se ten muž dívá, ale, spící dívku políbí a ona obživne.
A to byl princ.
Fajn. Za prvé, i princové mohou být úchylní.
To už všichni víme.
Za druhé, ten příběh by už dneska neobstál.
Je tak trochu problematický.
Tak za druhé, lékař monitorující pacienta v kómatu.
V tomhle případě
bych řekla, že ses stal lékařem, abys očumoval ženský v kómatu.
Fakt jsem nekoukal, jak spíš.
Je pořád tak snadné dobírat si tě?
Jo, to teda je. Dostalas mě.
A půlnoční sváča se sušenkami.
To vůbec není úchylný.
Vlastně jsem ti chtěl něco říct. A myslel jsem, že se to hodí, dokud spíš.
- Chtěl jsem... - Proč? Co jsi chtěl říct?
Děkuju ti. Opravdu.
Za co? Za sex?
Ne. Teda ne, že ne. Jo. Bylo to hezký. Dobrý. Fakt moc dobrý.
Ale ne. Za druhou šanci.
Aha, myslíš poté...
- Vytáhni ho! - Kriste!
Můj prst! Co to děláš?
Jo, přesně tak.
- Dobrý. - Jo?
Byla bych tu, kdybych se zlobila?
Byla to nehoda. To už jsem rozchodila. Ty bys měl taky.
Provedu. Díky.
Vydrž.
V pohodě. Chce to trochu zručnosti. A...
- Já ti... - Ne, nepomáhej mi.
Musím se s tím naučit žít.
Výtečný čaj.
Ty seš ale blbá.
Čau. Tady Danny. Chtěl jsem říct něco vtipnýho, ale nic mě nenapadá. No jo.
Jen mi zanechte zprávu, já se vám ozvu.
Ahoj.
Pořád vzhůru? Já taky. Jako vždycky.
Mám dojem, že tohle je nejdýl,
co jsme spolu nemluvili od...
Teda...
Odjakživa.
Takže... No jo. Zavolej mi.
Hele, vím, že to minule byl fakt nářez.
Žes kvůli mně vyšel z bytu.
Děkuju. Jsi tak milý.
Dáš vědět, jestli jsi v pořádku? Nevím... Prostě mám o tebe strach.
Tak jo. Díky. Měj se, Danny.
Bože. Tohle dnes fakt nepotřebuju.
- Kouknul ses do krabice? - Právě teď.
- Pořádně? - Prohledávám je jednu po druhé.
Kdo odkládá pasy do úschovny?
Přestaň žvanit a radši mi pomoz.
Ty jeden budižkničemu.
Nevdávejte se.
Ty snad žertuješ.
Jak to, že moje věci jsou pryč?
Hele, Freddie, jsi paranoidní.
Co se tím jako snažíš říct?
Že se stěhuju pryč postupně, aby sis toho nevšiml?
Tady, kotě. Koukni, co tady mám.
Neviděla jste tu potulovat se kočku?
Kočku? Ne, lituju.
Ta malá zlodějka se tu poflakuje a ničí lidem věci.
Už jsem ji skoro měl, ale utekla.
Chuděrka, jistě zabloudila. Musí mít děsný strach.
No jo. Přímo srdcervoucí, že jo?
Tak jo, už půjdu.
Pojď sem, kotě. Bude to tvůj konec.
Krucinál.
Nechal bys už toho? Ach.
Fajn.
Co? Jsi tam vzadu?
Božínku.
Ahoj, kotě.
Ahoj.
Kéž bych tě mohla vzít domů.
Poppy by ráda kotě.
Veggie je alergický. Promiň.
Ahoj, kočičko.
Tak jo. Dávej si pozor, jasný?
Panejo.
Diskman.
No páni.
Lisa Osgoodová je bláhová.
- Jurský park. - 1993.
Jurský park 2.
- Nemusí jít jen o Jurský parky. - Ty to nevíš?
1997.
- Jo, seš... - Fakt dobrej.
V letech vydání se fakt vyznáš.
- Vím. Hustý. - Jo.
Ale já najdu film, který neuhodneš.
- Půjdeš ke dnu. - Super. Bitva.
Do toho, dej mi další.
- Země dinosaurů. Těžký. - Jo. Je to film.
Ty to víš?
- Jo. Mohla bych. - A vím to já?
- Víš to? - Jo, vím.
Tak spolu, jestli to víme oba.
- Jo.1988! - 1988!
Tak jo. Víme to oba. Konec hry.
- Sušenku! - Sušenku.
Dejme si další, jinak navlhnou.
Panejo. Na tohle jsem úplně zapomněla.
Promiň mi tu hlasovku, Danny, ale zrovna jsem našla svůj starý deník.
Poslouchej. „Přespání u Jess. Koukali jsme se na Kruh, mám nahnáno.
Jess se v noci vzbudila.
Já byla na chodbě a náměsíčná.“ Už odjakživa trpím nespavostí.
„Myslela si, že jsem ta holka z Kruhu, proto vzala ze zdi talíř,
praštila mě jím do hlavy a všechny v domě vzbudila.“
Bože a co je tohle?
„Dnes jsem znovu obědvala sama v knihovně a...“
No jo, to není moc vtipné.
23:41
ŽÁDNÁ STARŠÍ OZNÁMENÍ
Tak kde jsi?
Díky přirozenému vztlaku Angusovy srsti
je utonutí zcela nemožné.
Vydra mořská má nejhustší srst ve zvířecí říši.
- Liso? - Čau, Adame. Promiň, že otravuju.
Tak jsem si říkala...
Vědělas, že vydry mořské mají v podpaží kapsy?
Cože?
Ne, že by na sobě měly bundu. Zabudované do jejich kůže.
Fajn. Bezva.
Adame, nevíš, co je s Dannym? Neozval se mi
už asi týden a dělá mi to obavy.
Co v nich asi nosí?
To nevím. Promiň.
Pusť na chvilku ty vydry z hlavy.
Kéž bych mohl.
Udělal bys pro mě něco?
- Adame? - Ano?
Jen pro ujasnění... Fakt si to chceš zopáknout?
Seš fakt divnej typ.
Nejspíš jo.
Mohli bychom zajít do té italské hospůdky.
Pokud to není moc daleko. Vím, že je to těžký.
Ne, není to těžký.
Není. Teda jo, je. Ale chci to zkusit.
Jé.
Štěstí, že jsem tě ke dveřím doprovodil celou.
Ty můj hrdino.
Adame? Co děláš na podlaze?
Danny. Jsi v pořádku.
Měli jsme o tebe strach.
- Kdo? - Vždyť víš, my všichni.
- Lidi. - Lidi?
Co se tu děje? Co to má být?
Já nemůžu.
Co nemůžeš?
Nemůžu vám to říct.
Co nám nemůžeš říct?
- Nic. - Nemůžeš nám nic říct?
Jo, promiň, Liso. Já nemůžu.
Liso?
No jasně.
Ahoj, Danny.
Panejo, divný, co?
To bych řekl.
Ahoj, já jsem Amy. Ty budeš Lisa.
Aho...
Počkat, Amy? Jako ta...
Jako ta...
Promiňte... že ruším.
Co se to děje? Co to má být?
Promiň. To ses ptal mě?
Měla bych už jít.
- Ale ne... Už? - Za chvíli přijede taxi.
Jo. Rychle.
Řekni jí, že to... obvykle neděláme.
- Tohle není běžný. - Fakt ne.
To nic.
Rebecca De Mornayová je mrtvá.
Byl jste velký fanda?
Byla to moje nejstarší kočka. Narušili jste její vzpomínkový obřad.
Dotáhli jsme to na 47 sekund z minuty ticha.
Takže potřebujeme ještě 13 sekund zticha, abychom mohli začít se smuteční řeči.
- To je taxík. - Asi už musíš jít.
- Jo. Ozvu se ti zítra. - Jo. Promluvíme si. Snad.
Danny, počkej. Vysvětlím to. Fakt mě to...
Ale ne.
Fajn. Jestli jste už skončili, začneme znovu.
Bezva.
No ahoj.
Mrzí mě, že tě nemůžu vzít s sebou.
Vlastně...
Asi znám někoho, kdo by se o tebe mohl postarat.
Jo.
Skvělý.
Kruci.
Jo, ty taky.
- Zdravíčko. - V pořádku?
Slyšela jste to?
Ne.
A co teď?
Ta světla.
V dospělosti bude Angus muset každý den sníst až 40 % své tělesné hmotnosti...
Zapomnělas něco?
- Dobrý? - Veggie.
Promiň, že jsem se tu tak zjevil. Byl jsem běhat a skončil tady.
- Tys běžel až sem? - Běžím na Měsíc.
- Tos špatně zahnul. - To ne, promiň.
Na Měsíc je to zhruba 618 000 kiláků. Jo.
Chci tolik uběhnout, než mi bude 60.
Fajn. To je skvělý.
To je pro tebe.
Podle našich se na návštěvu nechodí naprázdno.
Milé. Díky.
- Nedáš si? - Je tady Lisa?
Cože
Lisa. Není doma.
Není tady. Promiň, ale ne.
Jasný.
Proč? Ztratil jsi ji?
Možná.
Promiň, já... Napadlo mě, že by mohla být tady.
- To je obývák. - To je rtěnka?
Neřekl jsem ti o své holce Amy? Jsme ve velmi vážném vztahu.
Fakt velmi vážném.
- Skvělý. To mě těší. - Jo. Je moc hezká.
Můžu si u tebe odskočit?
Jo.
Bezva. Tudy, že jo?
Vlastně ne. Musíš jít doprava. Hned...
Dobrý?
Jo. Naprosto. To víno je francouzské.
Na etiketě stojí, že se hodí ke kuřecímu masu a rybám.
Já se v tom moc nevyznám.
Ale jestli budeš jíst kuře nebo rybu, mělo by se to k tomu hodit.
Jasně.
Ó, Lisa mi vlastně jednou darovala poukaz na ochutnávku vína.
Ale bohužel jsem nemohl jít, protože jsem měl...
střevní chřipku.
Ještěže jsem se tady koukl.
Přes dlaždice ti tady prosakuje voda.
Dělali ti je nedávno?
Jestli máš spárovačku, můžu to spravit.
Jsi v pořádku?
Jo.
Je svěží.
Jo. No jo, je francouzské.
- Jo, tos už řekl. - Tuším, že dělají ty... nejsvěžejší.
Už ani nevím, kdy jsem byl posledně vzhůru v tuhle dobu.
Jo. Já zase, kdy jsem vzhůru nebyl.
Já jen... Když spím,
žije Lisa život, o kterém nic nevím.
Což je v pohodě, protože přes den bylo všechno dobrý.
- Bylo? - Co?
Co? Promiň. Chtěls něco říct?
Ne. Opravdu.
Určitě? Znělo to tak.
Ne. Dobrý. Já jen...
Můžu si dát pár kliků?
- To jako teď? - Jo.
Mnohem lepší. Teď můžu myslet.
- Přidej se. - Rád bych, ale mám slabá zápěstí.
Já jen... Poslední dobou jsem hodně přemýšlel.
No jo. To mi povídej.
Moje prokletí. To a slabá zápěstí.
Zkrátka mám pocit, že se mi Lisa tak nějak vzdaluje.
Já to nechápu. Myslel jsem, že...
Že co?
Že ji požádáš o ruku.
No jo.
No jo. Už jsme skoro tam. Asi.
Když vejdu do místnosti, okamžitě si najde výmluvu a odejde.
Jasně.
Od té rozlučky se svobodou se snaží zlepšit své spánkové návyky.
Vzala si nějaké drogy a pak se ztratila.
A trochu to ní asi otřáslo.
A možná jsem jí řekl, že by kvůli Poppy měla trochu dospět.
Takže se teď snaží změnit,
ale pravda je taková, že...
Pokračuj. Jestli ti to pomůže.
Asi ji to už tolik nebere.
- Promiň. Neměl jsem sem chodit. - Ne, nechoď. Máš už téměř 500.
Neříkej Lise, že jsem tu byl.
- Dobrá. - Díky.
Veggie, počkej.
Znáš „I'll Be Your Mirror“ od The Velvet Underground?
- Ne. - Fajn.
Je z jejich prvního alba z roku 1967.
Album se jmenuje The Velvet Underground & Nico.
Zábavný fakt: Obal navrhl Andy Warhol.
Soráč. Nechápu, o čem to mluvíš.
Rozumím. Promiň.
Je to milostná píseň? Zřejmě ta nejlepší milostná píseň všech dob.
A zpívá se v ní: „Budu tvé zrcadlo,
ukážu ti, co jsi zač, jestli to nevíš.“
Chápeš?
Chci tím říct, že se všichni moc snažíme. Jasný?
Většinu života máme pocit, že nikam nepatříme.
Zklamáváme lidi už jen tím, že jsme sami sebou.
Chce to jen najít tu správnou osobu. Víš? Která tě ocení. Doopravdy...
A která zůstane, ať se děje cokoliv.
Nebo taky zapomeň na to, co jsem řekl, a spoléhej na své přednosti.
Jasný. A ty jsou? Vždyť víš, kdybys něco musel říct.
- Jaké jsou tvoje... Teď? - Jo.
Sluší ti to v šortkách.
Díky.
Cítím se v nich víc sám sebou.
A je to i vidět. Vážně, je to... Jo.
- Jako by ses v nich narodil. - A dál?
- Jistě. Umíš to s Poppy. - Jo.
Máš stálou práci, ne? Což je dnes skvělý.
- Máš dům. - Smysl pro humor?
Máš vlastní dům.
A jsi Veggie. To je to nejdůležitější.
Ten je přece jen jeden a stojí přímo tady.
Jo, máš pravdu.
Dík, Danny. Za všechno.
To nestojí za řeč.
Tak jo. Objetí. Dobrý.
„I'll Be Your Mirror“?
Správně.
Díky.
Asi si budeš myslet, že tvůj nový majitel je pošuk.
Jen chci, abys věděla, že to je normální.
Na to si zvykneš.
Kromě toho si nemyslím, že by se o tebe někdo postaral líp.
Takže mi prostě věř.
Ale pokud si někdy budeš muset dát oraz, zajdi k Dannymu.
Protože Danny je ten nejúžasně...
- Liso. - Vegu.
Překlad titulků: Diana Domaničová