-"Jag ska vara din spegel?" - Precis så.
Tack.
- Lisa. - Veggie.
- Är du här? - Ja, förlåt. Vad gör du här?
Du gick hemifrån mitt i natten. Igen.
Jag trodde du hade gått hit.
Varför?
- Lisa, vad är det i lådan? - Åh, jo... Ja, det är en katt.
- Det förklarar saken. - Jag tog hit den för...
Lisa, lyssna. Glöm katten. Vad fan är det som händer med oss?
Tänker du inte presentera mig?
Jo.
Självklart, ja.
Leese.
Hej. Okej.
Till mig?
Ja. En ersättare för Rebecca de Mornay.
Det här är det snällaste nån nånsin gjort för mig.
Jag tar bort dig från listan.
Okej. Lisa, kan vi...
Ja, förlåt.
- Förlåt. Nåt emot att...? - Inte alls.
Det är okej. Jag var ändå sugen på en promenad.
Trevligt att råkas.
Prosit.
Tack.
Hej, det är Amy. Lämna ett meddelande så återkommer jag.
Hej, det är Danny. Ville kolla att du kom hem ordentligt.
Jag är ledsen att det blev lite spänt tidigare.
Jag vill säga att sånt inte brukar hända, men det vore en lögn.
Så, om du vill ha mer sånt, toppen.
Om inte, så kan jag flytta. Kanada ska vara trevligt.
Ring när du hör det här.
Du glömde din sminkväska här.
Förhoppningsvis med flit. Jag vet inte.
Okej, natti.
- Ett hemligt förråd? - Gud, det är inte hemligt.
Jag visste inte om det.
- Och varför har du gömt pappas häst där? -"Varför?" Kolla på den!
Han kan inte göra miner. Okej? Det är inte poängen. Det är...
- Det är ett svek. - Det är ett förråd, Veggie.
Du ville att jag skulle rensa ut saker. Jag ville inte. Det kallas kompromiss.
Jag pratar inte bara om förrådet.
Jag pratar om oss. Det har varit konstig stämning
sen vi campade, och sen det här ikväll.
Vad gjorde du hos Danny?
- Vad gjorde du hos Danny? - Det är inte... Det hör inte...
Okej, jag var... Nej, jag frågade dig först. Nå?
- Jag ligger inte med honom. - Det vet jag!
Det vore mycket mer logiskt om du gjorde det.
Jag tror inte du vet hur det känns att ens partner vaknar till liv
så fort man lagt sig. Det är som om jag...
Jag sover när du är i ditt esse.
Jag önskar att du låg med honom. Då kunde jag åtminstone vara arg.
Då kunde vi jobba på det.
Men jag vet inte ens vad problemet är! Än mindre hur vi löser det.
Jag är ledsen att jag varit distanserad.
Det har du. För du trodde att jag skulle fria.
Vad?
- Hej. - Sa du till Veggie
- att jag trodde han skulle fria? - Nej. Hur vet du det?
Han sa att ni pratade.
- Varför gjorde han det? - Hur vet du ens?
- Du sa det till mig. - Nej. När då?
- När gjorde jag det? - Gemmas möhippa, efter gripandet.
Innebär det att han inte ska fria?
Nej, det tror jag inte, han har stuckit.
Åh, fan.
Vad var det?
Inget. Det var inget. Tänker han inte komma tillbaka?
Vet inte. Han packade en väska.
- Är du okej? - Inte direkt.
- Att bli dumpad första gången är tufft. - Jag är inte dumpad.
Nej. Jag vet. Okej. Första tillfälliga pausen då.
Det är inte mycket bättre. Gud. Ska jag bli som du nu?
Nej, för att bli som jag krävs en speciell dumpning.
En slags förödmjukelse som håller en vaken om natten.
TRE ÅR TIDIGARE
Hej.
- Neville. - Hej. Danny.
- Vad ska du äta till huvudrätt? - Fisken, tror jag.
Jag läste inte menyn ordentligt. Det finns tydligen kyckling,
så jag försöker byta. Om du hör om nån...
Då säger jag till.
Hon är inte oresonlig. Nej, självklart inte, mamma.
Hon är två år gammal. Jag måste sluta.
Ja. Jag lägger på nu.
Om nån frågar, kan du säga att jag varit här hela dagen?
- Visst. Inga problem. - Tack.
Jag heter Danny, förresten.
- Hej, Lisa. Trevligt att råkas, Danny. - Trevligt att råkas.
- Vad har jag missat? - Bara kanapéerna. Och ceremonin.
Ja, jag vet. Jag skäms. Men, har man sett ett bröllop, har man sett alla.
Vi fattar, ni älskar varandra. När får vi supa?
- Är vinflaskan öppen? - Ja, kör.
Ja.
Är det bättre?
- Mycket bättre. - Ja.
Om jag ställer en fråga, lovar du att säga sanningen?
- Absolut. - Hur stora är mina påsar under ögonen?
De ser okej ut.
Jag har inte sovit på två månader. Kronisk sömnlöshet.
Jaså? Det skulle jag hata. Jag har aldrig haft svårt att sova.
Problemet är att vakna.
- Börjar jag babbla galet så vet du varför. - Jag trodde du redan hade börjat.
- Vad sysslar du med, Danny? - Jag skriver för NME.
- Jaså? Riktigt coolt. - Det passar mig perfekt.
Jag går på massa gig, dricker massa cider,
sen kollar jag på massa män i tajta jeans som spelar synt.
Det jobbet skulle jag gilla. Hur känner du brudparet?
- Tja, jag är faktiskt... - Hur mår lillskrutten?
Lillskrutten mår bra.
Det här är Lisa.
Du var med på möhippan.
Ja, var tvungen att gå tidigt. Hur mår du?
Jag mår bra. Lite nervös.
- Chloe är sångerska. Hon uppträder ikväll. - Wow.
Jag vet. Hanna bad mig, och jag liksom: "Räcker det inte med en brödrost?"
Jag älskar rostbröd.
Chloe sjunger sången från bilreklamen.
- Den som kör ikapp med geparden. - Lägg av. Är det du?
Ja. Och den har blivit lite viral...
"Lite viral"? Väldigt ödmjukt. Den har blivit väldigt viral.
- Wow! - Hon är bäst.
Han är min cheerleader. Har hejat på mig sedan dag ett.
Vi borde nog förbereda oss.
Okej, visst. Jag måste gå. Ledsen.
Lycka till.
Ja, det är Milo. Han har typ tagit över som manager nu.
Sen det... blev stort. Det är...
Varför är hennes manager här? Det är knappast Glastonbury.
Ja.
Han vill posta på YouTube.
Folk gillar sånt. Att hon inte glömmer var hon kommer ifrån.
- Men jag... - Vin?
- Ja, tack. - Ja.
Kyckling eller fisk?
Jo, jag... Lisa, Neville. Neville, Lisa.
Fisk.
- Skål, Danny. - Skål.
Stackars Neville.
Jag hoppas han lyckades hitta kyckling nånstans.
Har du inte hört?
Kökspersonalen hittade honom ätandes ur soptunnan.
- Ur soptunnan? - Ja.
Hoppas att allt folk minns av mig är att jag frågade vad de skulle äta.
- Inte allt som hände var hemskt. - Jag minns mest det hemska.
Du träffade ju mig.
- Ja. Som sagt. - Vi hade kul. Vi skrattade.
- Knappast. - Jo.
Jo, det gjorde vi. Vi hade kul.
Nej, vänta. Nej.
Säg inte att du skrev "tedrickare" i din bio.
Vadå? Jag älskar te!
Vem gör inte det? Du kunde lika gärna ha skrivit "luftandare".
Jag har känt dig i två sekunder, och tro mig, så ointressant är du inte.
- Vad skulle du skriva då? - Vad sägs om det här?
Då så. "Härmed meddelas att Lisa Osgood är tillbaka
i dejtingvärlden, hennes otroliga sinne för humor
och helt oklanderliga känsla för mode...
måste betyda att 2019 blir hennes år."
Så där ja.
Din första femstjärniga recension från NME.
- Kan ha några felstavningar... - Jag älskar den. Tack.
- Jaså? - Ja.
- Okej, en sista grej. - Okej.
Tycker vi att den här bilden representerar dig bäst?
Vad är det för fel på den? Hittar man ett jättechips
måste man dela det med världen.
Jag håller med. Det är stort. Men vi är i minoritet.
- Låt mig fota dig nu. - Vad? Nej, jag är en enda röra.
Nej. Du ser fantastisk ut.
- Visst. - Ja?
Nåväl... Fota innan jag ändrar mig.
- Blixtsnabbt. - Okej.
Okej? Du kommer inte märka nåt.
- Okej. Säg till. - ...en sekund.
- Är du klar? - Ja.
- Okej. Är du redo? Jag är redo. - Okej.
- Fotar du eller? - Japp, japp. Foto taget.
Tack.
Vet du vad? Sätt telefonen på tyst, du kommer bli nedringd.
Vi får väl se.
- Du var en riktig ordkonstnär. - Det där hade jag glömt bort.
Det bröllopet var sista gången jag var ute och dansade.
Du vet, dansade på riktigt.
Vi borde gå ut och dansa.
- Typ, nu. Vad hindrar oss? - Jag, jag har torgskräck.
- Du lämnade lägenheten för att hämta mig. - Det var... Det var annorlunda.
- Hur? - För att du behövde mig.
- Visst. - Vad gör du?
Kan vi inte gå ut och klubba, får klubben komma till oss.
Åh, nej.
- Visst. - Jag har ont i magen...
Sluta, det är bara vi.
- Lämna mig ifred. - Daniel, ställ dig upp.
- Nej. - Nu.
Jag ska gå och lägga mig och vila.
- Kom igen. - Ser kul ut, men jag måste sluta.
Ha en fin kväll.
- Visst. - Hurra!
- Och repet. Jag drar in dig. - Jag halas in.
Jag har dig.
Nu drar jag dig.
- Du är tung. - Tung?
Det är varmt.
- Vad är "Greased Lightning"? - Det här.
Nej, det är det inte. Det är Saturday Night Fever.
Gör så också.
Lite sånt här, hela Travolta-boxen.
Joggande mannen.
Så här. Och gående mannen. Bara gå.
- Nu slår jag på roboten. - Kom igen. Få se.
Dålig robot.
- Det där var rätt bra. - Nej.
Varför ser du inte mig?
- Hur länge har du varit ihop med Chloe? - Nästan tre år.
- Wow. Okej. Länge. Är hon den rätta? - Tja, det är...
Mina damer och herrar, en applåd för Chloe Wheaton!
Tack så mycket. Då tar vi och sätter igång.
Om ni kan texten, sjung med.
- Får jag berätta en hemlis? - Visst.
För helvete.
- Vad tycker du? - Friade du till mig med den där,
skulle vi torrjucka på parkeringen inom tio minuter.
- Det är väl bra? - Vanligtvis, ja.
- Jag är faktiskt lite nervös. - Varför?
- Du tänker väl inte fria ikväll? - Kan inte vänta längre.
- Jag ska bara hämta en drink. - Okej.
CHANSA NYTT MEDDELANDE!
MEDDELANDE FRÅN VEGGIE
VEGGIE HÄR. GILLADE DIN PROFIL KAFFE NÅN GÅNG?
OM NEJ, OKEJ 52%
Mitt herrskap, Chloe Wheaton!
Det där sög. Ljudanläggningen är ett skämt.
Sluta, du var toppen.
- Vi kan väl dra härifrån? - Kan inte. Jag ska sjunga horan.
Sen sticker vi. Ditt rum eller mitt?
- Danny bor i mitt rum. - Så mitt rum.
Jag längtar tills du kommer till LA.
De kommer älska dig där.
Jag har inte sagt nåt till Danny än, så säg inget.
Det skulle krossa honom.
Skriv en låt åt honom på nya albumet.
Då blir han glad.
Nytt inlägg. Caerphillyost. Smulig ost från Caerphilly.
Kex med smulost. En hälsning till alla Caerphillybor.
Ett litet kex. Borsta bort smulorna och sen lite attityd till smulborstandet,
och sen höfter, höfter, höfter.
Hallå? Vänta, nej. Jag började komma in i det.
Lite höfter, lite höfter, en liten darrning.
Trodde du verkligen Chloe var den rätta?
Vad? Jag vet inte.
Jag vet inte om jag tror på "den rätta".
Tänk om den rätta bor i Kina? Bland 1,4 miljarder människor.
Statistiskt sett gör hon nog det. Jag talar inte kinesiska.
Jag är ledsen, Danny.
Det är okej. Ingen fara, jag har kommit över det. Typ.
Nej, jag...
Jag kunde ha räddat dig från det du gjorde.
- Allt bra? - Ja, ja.
- Jag hämtar den. - Förlåt, Danny.
- Varsågod. - Tack.
Så lite.
- Säkert att allt är bra? - Ja. Bra.
- Önska mig lycka till. - Ja.
Vad? Nej, Dan. Herregud.
- Älskling, vad händer? - Det ska du få se.
Vilken dag. Hejsan. Hej.
Jag heter Dammy Gibson. Dammy, Danny.
Jag heter Danny Gibson. För er som inte vet,
den här underbara personen är min flickvän. Och nu, Chloe,
vill jag ställa en fråga.
Och den frågan lyder...
Danny.
Snälla, gör inte så här. Inte här.
Jag tänkte... Det är bara det att jag...
Ett, två, tre.
Kom igen! Jag menar det!
Älskling, kan vi prata privat?
- Ja. - Vad fan är det för fel på dig?
Nu ska jag... Mic drop.
- Hallå! - Förlåt!
Vem gör så?
Vem friar på nån annans bröllop och lyckas göra bort sig?
Jag svär att jag hade den i fickan.
Det handlar inte om ringen, Danny! Jag hade aldrig sagt ja.
Visst. Varför?
Det är så tydligt nu. Jag har vuxit ifrån dig.
Jag trodde att vi hade samma mål.
Men du är inte på väg nånstans.
- Åtminstone inte dit jag vill. - Där är du.
Skivbolaget vill ha feedback på omslaget till albumet.
- Okej. - Det var nog lika bra, kompis.
Jag vet inte om jag sagt det,
men jag hittade ringen senare den kvällen.
Den låg i jackfickan hela tiden.
Jag vet inte om det var universum som ingrep, men...
Nej, universum tog inte din ring, Danny.
- Jag tog din ring. - Vad?
Du böjde dig ner efter min handväska och jag tog den ur din ficka.
Nej. Hur... Hur fick du tillbaka den in i fickan?
Jag smög in den när jag tog farväl av dig.
- Var det du hela tiden? - Jag är så, så, så ledsen.
- Ledsen? Hur kunde du göra så mot mig? - Vet inte. Jag gjorde det utan att tänka.
Vem tar... Nej.
Vem stjäl nåns förlovningsring utan att tänka?
Jag försökte stoppa dig från att förödmjuka dig själv.
Jaså? Du misslyckades.
- Rätt rejält. - Ja, jag vet, Danny.
Jag visste inte att du tänkte ta till scenen.
- Varför gjorde du det? - Jag vet inte!
- Du vet inte. Det är inget skäl. - Nej! Självklart fanns det ett skäl!
Vad var skälet? Säg skälet... Lisa, säg vad skälet var.
- Vad var skälet? - Jag tyckte du förtjänade bättre!
Jag kunde se att Chloe utnyttjade dig.
Du förtjänade inte det för jag hade just träffat dig,
men visste redan hur snäll och rolig du var. Och...
Och för att jag gillade dig.
Vad menar du med det?
- Jag är ledsen, jag måste sluta. - Nej. Lägg inte...
Hej.
Jag visste inte när du skulle komma hem.
Jag borde vara här när mina föräldrar kommer med Poppy.
Ja. Vart gick du?
Jag sprang runt i cirklar.
Jag är ledsen. För allt.
Jag har nåt jag vill säga.
Och när jag sagt det, är det sagt. Du kan göra vad du vill med det.
Okej.
Ja.
Jag vill att du ska veta...
Det involverar en spegel.
En spegel? Vad menar du?
När du ser dig i spegeln, vill jag att du ser mig.
Okej.
Nej. Jag vill att du känner att jag ser dig.
Visst. Okej.
Även om jag inte är där.
Men ibland skulle jag vara där.
Okej. Ja.
Nej, förlåt. Glöm spegeln.
- Den var inte ens min idé. - Okej.
Jag har aldrig haft lätt för... ord.
Jag vet.
Jag kommer alltid vara din Veggie, Leese.
Så länge du vill ha mig.
Jag borde nog gå till sängs.
Jag tror jag sprang ett maraton av misstag.
Är det ärtsoppa?
Minestrone?
Okej.
Vad är det i den då?
Hallå!
Kolla var du går! Jävla galning!
Förlåt. Mitt fel. Ha en trevlig kväll.
Vad gör du i min trädgård?
Jag hör inte ett ord du säger.
VEGGIE ÄR TILLBAKA
- Hej. - Hej.
Förlåt. Jag måste ha ställt in sprejgrejen
på högtryck eller nåt.
Jaså? Det märkte jag inte.
Så...
Så.
Så Veggie är tillbaka?
Ja. Ja.
Ja.
Det betyder inte att...
Jag vet faktiskt inte vad nåt betyder just nu.
Ja.
Varför kom du hit?
Jag ville säga...
...att oavsett vilket, så finns jag här.
Kom du hela vägen hit för att säga det?
Tja, jag...
Ja.
Okej.
- Hejdå, Lisa. - Hejdå, Danny.
Jag ville faktiskt säga nåt mer.
Förlåt. Jag vill säga nåt mer.
Okej.
Jag ville säga...
...jag ska vara din spegel, Lisa.
- Men... - Jag ser ditt riktiga jag. Det gör jag.
Den varma, snälla, roliga, fullkomligt vettlösa personen
som skulle göra precis allt för vemsomhelst.
Som att stjäla nåns förlovningsring så de inte gör sitt livs största misstag.
När du behöver bli påmind om hur suverän den personen är,
vill jag att du ringer mig,
okej?
Okej.
- Har du mitt nummer? - Jag vet faktiskt inte längre.
- Har du raderat det? - Tror det.
Inte mer än rätt. Skriv ner det här. 07... Alltid samma sak.
Okej.
Samma tid nästa gång?
Samma tid nästa gång.
Undertexter: Victoria Heaps