Ens omple d'orgull informar que l'episodi conté una escena tan explícita
que Amazon ens ha demanat de mostrar un avís.
Això és un avís. Esteu avisats!
Viandalàndia!
LA FESTA DE LES SALSITXES: VIANDALÀNDIA
Interrompem el que hauria de ser l'inici
de la meva sèrie sobre adhesius per explicar-vos una història.
Ahir, la policia es va trobar amb una patata calenta
quan una trumfa imprudent
va causar desperfectes al centre per valor de 80.000 dents.
També va masegar tres fruites,
va aixafar quatre magdalenes i va deixar una pinya sense fulles.
Tenim imatges de la persecució.
Brenda, quin tros de pa tan meravellós.
No veus que la lluita és fútil?
Et resisteixes a perdre l'esperança?
Quina pena…
Scheisse! Und aventura!
Connectem amb la víctima del robatori de les dents, en Julius.
Aquí el veiem sortint del seu luxós i elegant àtic.
-Aquí, Julius! -Julius!
Només tinc temps per una pregunta. Tu, el refresc.
Què diries a la patata que t'ha robat?
I qui t'agrada?
Quan trobi aquest cony de patata, la ficaré sota terra d'un cop!
I qui m'agrada? Doncs la Wendy Cogombret.
Caram.
Julius! Julius, espera! I què passa amb la Donna?
La Donna Llimona!
Els cossos especials han respost ràpidament.
Han interrogat diverses patates marrons
i un policia l'ha clavat…
Perdó, un policia ha clavat una pallissa.
El tema és que pinten magres per les patates.
Deixa'm anar!
No soc el tubercle que busqueu.
No som tots iguals.
A veure, jo també tinc ganes de trobar la patata,
però no perdem de vista que hi ha un humanet al carrer.
Necessito gent per explorar la Zona Fosca.
Mortadel·lo? Kishka?
-Et tu, Te Gelat? -Em sap greu, Barrilet.
En Julius ofereix una sucosa recompensa a qui li porti la patata.
I m'anirien molt bé les dents per la meva nòvia, la Xocolatina.
Té uns gustos molt cars.
Pas endavant i la frase. Patata u…
Pela-me-la, malparit.
Patata dos…
Pela-me-la, malparit.
Patata tres…
Pela-me-la, malparit.
Quatre.
Pela-me-la, pinxo malparit de merda.
No és cap d'elles.
La que va robar les dents no era ni molt petita
ni tampoc especialment gran.
Era justament una patata mitjana.
Sí, d'alçada mitjana.
Era una patata de la mida, com et diria… de la mida d'un frànkfurt.
Hòstia santa.
Sí.
Collons, mira que ho sabia.
No entenc la Brenda.
És com si no volgués guanyar.
Tinc dents, tinc menjar que treballa per nosaltres.
Tinc la Mantega i la Maionesa ficades en el tema.
Ficades en un entrepà són boníssimes.
"Abolim les dents." Viu al món de iupi.
Hola, Brenda. Tinc una idea.
¿Per què no baixes al món real,
on hi ha una taronja malèfica destrossant la societat?
Sempre fa el mateix.
A Shopwell's igual. Sempre amb el coi de fe optimista.
T'entenc. Que et deixin és dur. A mi em van deixar un cop.
Bé, de fet, em deixen contínuament.
Al centre comercial, al cine, a l'enterrament de ma mare…
Què dius? Hem discutit. No m'ha deixat.
Just això és el que em dic a mi mateix.
I després et trobes la nòvia comprant
i fent allò de realitat virtual amb un altre tio.
I el tio et fica dins d'una font.
I li llences monedes, però acabes colpejant altres persones.
Quina merda.
Abans sempre estàvem en sintonia.
Penso en el que ha dit.
Que no crec en mi i et faig servir de crossa.
Les crosses són bones. Ajuden a caminar.
Sense les crosses, no se m'hauria curat la cama
quan el tio de la font me la va trencar.
Mira'm als ulls.
Frank, no dubtis de tu mateix.
No ho he dit abans perquè la Brenda em fa por,
però se n'ha anat de l'olla.
Al debat hauries de parlar tu.
Per cert, l'hem de preparar. Vaig a buscar-la.
Escolta, per què no et quedes i jo t'ajudo a preparar-lo?
Els debats són discussions i n'he tingut moltes.
Perdia gairebé sempre, per això sé el que no s'ha de fer.
I sé quina pinta té un guanyador,
i diria que en tinc un just davant.
Soc tot orelles.
Primer, la postura. És tova.
-I què té de dolent? -Res, és genial.
Et fa proper, ni rígid ni pedant. Un menjar de carrer.
Puc ser més tou si vols. Em puc moure així.
Ara sí que parles com un president.
Atenció, tothom. Les dents han causat la decadència de la nostra societat.
Les neveres s'han d'assignar segons les necessitats de cadascú,
no pas segons les dents.
No puc ni aplaudir.
Mare meva, mireu la Llet. Està en procés de tallar-se.
Et tornaré a deixar sencera. Et tornaré a deixar sencera, Llet.
Vaig seguir d'amagat el discurs del panet,
preguntant-me si una exuberant massa de llevat fermentada
podia, realment, fer caure un sistema sense ser aniquilada
ni reduïda a engrunes per sempre.
Cada cop que encaixava una mà cadavèrica,
la Brenda es preguntava si seria realment capaç de liderar…
Veiner.
Podries parar de seguir-me i de dir en veu alta el que penso?
-Podries? Gràcies. -Ara són els nostres pensaments.
Crec que la línia entre protagonista i documentalista s'està difuminant
i ens embarquem en un viatge…
Hola, Brenda. Em dic Nati Nap. Soc la cap d'operacions sobre el terreny.
Soc monitora d'un esplai i tinc la canalla preparada per treballar per tu!
Després de rebre el pagament amb dents, esclar.
Te n'ocupes tu o en Frank?
Jo no.
Molt bé.
Voteu per en Frank i la Brenda. Hola. Voteu ara!
Voteu per en Frank i la Brenda ara! Sistema de Quotes!
Brenda, hem de parlar. On és en Frank?
En Frank? Just darrere teu.
Qui et va parir, Veiner.
El meu oponent creu en la selecció natural
i jo crec que el que és natural és que tothom tingui accés a la frescor.
Que bonic, Frank.
I no ho dic per l'efecte de les sals de bany,
tot i que ajuden a veure el món amb més colors.
Crec que aquesta ha estat la setmana més rara de la meva vida.
Creus?
Però també ha estat una de les més edificants.
No vaig contribuir amb res important a la humanitat.
Bàsicament, perquè a ningú li interessava.
T'agraeixo que em deixis participar.
És agradable que et donin suport i que creguin en tu.
Jo crec totalment en tu, en tot el que estàs construint.
-Potser algun dia jo podria… -Què?
Formar-ne part.
Doncs…
Ja sé que, tècnicament, no soc un menjar, però quan manis potser
podries convèncer els altres perquè m'acceptin.
-Com tu. -Ja.
Si et soc sincer, crec que la cosa està difícil,
però mentre t'empassis els teus en lloc dels nostres,
tens opcions, humanet.
Se'm fa estrany dir-te humanet.
Tens nom? Els humans teniu noms?
-Em dic Jack. -Jo conec una Jaca, és una fruita.
-Com és? -Rodona, i té punxes.
Diria que és morada per dins. No me'n recordo, la veritat.
Però és igual, saps per què?
Perquè, quan pensi en un Jack, pensaré en tu.
Hem de tornar a la feina.
Sí, tornem a la feina.
Estàs còmoda?
-No. -Perfecte.
-Cal que fem això? -Jo faig les preguntes avui.
I aquí va la primera!
Reconeixes aquest individu?
És el teu col·lega Frank fent-se passar per patata. Penós.
Curiosament, no és el pitjor que ha fet.
Però no està sol. Oi, Brenda? Ni de bon tros.
Posa't còmoda. Ens hi estarem una estona.
La cosa anirà així. Primer, t'enfonsaré.
Et faré creure que no vals res.
Després em tornaré a guanyar la teva confiança a poc a poc.
Et consolaré fins que confessis que…
Ens vam endur l'humanet.
No t'hauríem d'haver mentit. Ets amic nostre.
-Pensàvem que no ho entendries. -Exacte!
-No ho entenc gens ni mica. -Ho veus?
Crèiem que el necessitàvem. Tu tenies raó.
Podem sols amb els problemes alimentaris.
Com? Mentint? Robant dents a gran velocitat?
Allò va ser cosa d'en Frank. Volia guanyar i aquest és el problema.
La societat està fotuda. Tot gira al voltant de les dents.
Tens raó. Als cossos especials només els importen les dents.
Per això vull començar de nou, com a panet i com a societat.
Hem perdut el nord, en Frank el primer.
Està abduït, Barry. L'humanet el té sota control.
-Càsum. -Què? Què fas?
Doncs l'haurem de fer tornar.
Amb la meva política de "Sí, tens un pot",
tots els llegums tindran una llar on descansar.
I així és com es guanya el valuós vot dels llegums.
I un darrer tema que encara no hem tocat.
-Què en penses, dels humans? -Com?
-Pot ser que t'ho preguntin. -A veure, els odio profundament.
Per què els odies, exactament? Recorda ser concret.
Odio les grans orelles que tenen, que fan servir per escoltar-me.
Odio els ulls marrons que tenen,
que veuen coses que ni jo mateix veig.
Què més?
Odio que em facin sentir llest i capaç.
-Continua. -Odio la boca que tenen.
Una boca gran, humida, calenta i rodona.
Jack, què estem fent?
Estàs molt bo.
Sí.
Vaig cap a dins.
Sí.
Hòstia!
Estic llest, som-hi. Tira enrere.
Una mica a l'esquerra, una mica a la dreta. Així.
Recte! Tot recte!
Soc dins!
I com ho farem?
Només cal que expliquem com ens afecta
la seva addicció a l'humanet.
O ho talla de soca-rel o ens perd per sempre.
Serà dur, estic molt cabrejat amb ell.
Jo també.
Però cal que li demostrem que li fem costat…
Hòstia santa!
Brenda! Barry? No mireu!
No és el que sembla!
-Què és això? -Mare meva.
Si heu mirat, no és el que sembla!
No t'estàs follant l'humanet? I no t'acaba de cobrir de llet?
No! És la Maionesa, us ho prometo. Saluda, Maionesa.
Hola, col·legues. Soc jo.
Fora del pot, soc així.
Quin fàstic! Quin fàstic, Déu meu! Para!
No és la Maionesa, follahumanets!
-Jack, treu-nos d'aquí. -Ara mateix, carinyo!
Ni tan sols era a l'entrecuix.
Qui pilotava a qui?
Mare meva, no em puc creure el que acaba de passar.
Jo tampoc. Quina bogeria. Acabo de fer l'amor amb un frànkfurt.
Això no! La Brenda i el Barry m'han vist follant amb tu, tio.
Quina merda. Em presento a les eleccions.
Això em perjudicarà. Quina merda.
Frank, tranquil. No passa res.
Mira'm als ulls.
Frank, què estem fent?
Para, tio. No! M'he de centrar.
El debat comença ara.
Saps què no és tema de debat? Que estàs boníssim.
Vols fer el favor de parar?
Com vols que discuteixi amb la Brenda ara? M'odia.
Tranquil, molts presidents han tingut escàndols sexuals.
De vegades, els ha anat bé.
¿A algun l'han caçat follant-se una altra espècie
que, a més, és la seva enemiga?
No, suposo que seria com caçar un president
follant-se un os o un tauró o similar.
Però, tranquil, ho tens controlat. Has de mantenir-te tou.
Que em mantingui… Tanca la puta boca. Quin desastre.
"En Sammy seu a la sauna i sua suor sana. En Sammy seu…"
-Ja tinc l'enquesta dels Crustacis. -I què diu?
Que en Frank i la Brenda m'han superat. Pinta que ho perdré tot.
Hosti, quin greu.
Vol dir que pinta que tu ho perdràs tot.
Com? Déu meu.
Però si ara m'he acostumat a tenir-ho tot.
Doncs ja saps què has de fer: comença a moure fils.
Fes el que calgui perquè jo sembli bo i ells, dolents.
He arribat massa lluny per perdre-ho tot ara, hòstia!
Enfonsa'ls.
Benvinguts i bona nit. Avui coronem el nou líder de Viandalàndia.
Les normes per avui són senzilles.
Faré preguntes dures i incisives als candidats.
Vosaltres us heu de posar davant l'aliment pel qual voteu.
Entesos?
Molt bé. Un fort aplaudiment pel primer candidat, la taronja Julius.
Hola, Brenda. Hem de parlar. Allò que et sembla haver vist…
Ni em parlis, traïdor llepaculs d'humanet.
Hauríem de parlar si hem de sortir junts a l'escenari.
I els seus oponents.
-I la nostra presentació guai? -Soc jo qui fa preguntes.
I la primera és espaterrant.
Frank i Brenda, molts aliments us titllen,
literalment, de "mentiders i manipuladors".
A en Julius, en canvi, el consideren "dolç, just, atractiu…"
No sé què t'empatolles, però he d'anunciar una cosa:
ja no em presento a les eleccions…
amb en Frank.
Vaig per lliure. Doneu-me un got.
Visca Brenda! Nova candidata! Nova fila!
El meu excompany, en Frank, s'ha pervertit.
Sí, s'ha pervertit molt i molt.
Ja és molt evident el fet
que en Frank i jo no compartim els mateixos valors.
Bàsicament, en Frank…
No diguis que m'he follat un humà.
…vol treballar dins aquest sistema.
Però la bretxa dental es fa més gran cada dia.
Ell creu que la solució és donar dents dels rics als pobres,
però jo aposto per, directament, eliminar totes les dents!
-Què fas, Brenda? -Cal que ho compartim tot.
A veure, després ja hi haurà temps per flipades impopulars.
-Tornem al que ens ocupa… -De qui és aquell esportiu?
Fals, perquè també seria d'aquella pruna.
-I del paquet de macarrons. -Hòstia, tindria un cotxe?
Ho tindries tot i no tindries res. Ho entens?
Voteu-me i junts farem caure el sistema!
Què feu a la fila d'en Frank? Veniu cap aquí!
Redeu, una part de mi vol votar en Frank
i l'altra vol votar la Brenda!
Què fem? Estic dividit.
Divideixes el vot. T'ho vaig dir!
Tenen por del radicalisme. Ens donaran pel sac.
Vols que parlem de donar pel sac? Ho puc fer.
No cal. Cenyeix-te al programa.
Voleu sentir una cosa flipant?
L'únic que pot fer preguntes és el moderador i…
Com era això flipant que anaves a dir?
En Frank s'ha follat un humanet!
Jo ho vaig veure!
Jo no et jutjo, però hauries d'estar avergonyit.
Què dius? És absurd.
És mentida. Jo us diré què passa aquí.
La Brenda veu que perdrà perquè té un programa de merda
i, per això, s'inventa acusacions forassenyades.
És fàcil de fer! A veure, la Brenda s'ha follat un maó.
Millor això que no arrambar-se a la tercera cama d'un humanet
fins que et glaça sencer.
On aneu? Torneu, sisplau.
No em follo humanets, em follo menjar.
Us follaria a tots vosaltres. Deixeu-me fer.
Què vols? Que facin pudor d'humanet? Vas servit.
-Calla, Brenda. -Calla, Frank.
Podeu llençar el vot votant a aquest parell
o votar-me a mi, en Julius, xavals. A moure l'esquelet!
-No, no! On aneu? Som vàlids! -Som candidats vàlids.
I, com diu la nota, el menjar ha DO-nat el seu veredicte.
Per majoria absolutíssima,
el nou líder de Viandalàndia és la millor taronja del món, en Julius.
Soc al vostre servei!
Sí! Soc menjar del menjar pel menjar…
Espereu-me!
…i del menjar!
Pèrdua, desesperació, tragèdia…
Una potent parella s'esquinça
i, així, el teixit social de Viandalàndia es desfila.
Calla la puta boca, Veiner.
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu Guillermo Parra