‫פודטופיה!‬
‫מסיבת נקניקיות: פודטופיה‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫אם אתם בוגרים מספיק כדי לשאת סכו"ם, אז צריכים אתכם בחזית.‬
‫נשבעתי שלעולם לא אחזיק דבר כזה שוב.‬
‫אתה מעדיף פטיש לריכוך?‬
‫בוא אליי, מתוק.‬
‫- כמה מצרכי מזון יש להם, בר? - יותר מכפי שנוכל לנצח, טי.‬
‫אבל לא ממצרכי המזון שלהם צריך לחשוש.‬
‫חיובי.‬
‫אני מציעה שנתרכז בעיקר‬
‫בכוונה תחילה לרצוח את האנשימים שלהם.‬
‫ובמקרה חירום, גם ללא כוונה תחילה.‬
‫רוטבגה צודקת.‬
‫נילחם בבני זונות הגבוהים האלה.‬
‫על אף שחולשתם האמיתית היא בתשישות נשמותיהם הרקובות,‬
‫אני מציע שנכוון אל ליבם הפועם.‬
‫קיבלתי. מבצע התקף לב.‬
‫גם אם נחסל את האנשימים שלהם,‬
‫מצרכי המזון שם עדיין רבים מאיתנו, שלושה עשר לאחד.‬
‫לא. יש רק דרך אחת לנצח במלחמה הזו.‬
‫לא באמצעות הרג האנשימים, אלא באמצעות השתלטות עליהם.‬
‫- אין מצב. - לא צריך אותם.‬
‫- מטומטם. - אני מבין את ההיסוס.‬
‫ומה שהצלחתם להשיג פה בעצמכם,‬
‫ללא אנשימים, הוא מדהים.‬
‫אבל נראה לי שמה שבארי מנסה להגיד,‬
‫בארי יגיד בעצמו.‬
‫תקשיבו, אני רק מבקש שנשתמש באנשימים ככלי נשק,‬
‫לא שנחיה איתם, לא שנכריח אותם לעבוד בשבילנו בעיירה.‬
‫זה לא יהיה הוגן עבורכם, ולא עבורם.‬
‫עד כמה שקשה לי להודות בכך, אנחנו דומים.‬
‫הם חושבים, הם מרגישים, הם... אוהבים.‬
‫אז בואו נתאחד, ניכנס להם לתחת,‬
‫נשתמש בתחת שלהם בכבוד, ואז נשחרר את התחת שלהם.‬
‫טוב, תקשיבו. הפריצה אל מרכזי השילוח לא תהיה קלה.‬
‫מי רוצה להוביל את החטיבה לחדירה האנאלית?‬
‫אני די מרגיש שלי יש‬
‫הכי הרבה ניסיון שטח בתחום הזה.‬
‫אם תיתנו לי 12 מהלוחמים שצורתם היא הפאלית ביותר,‬
‫אני אבצע את העבודה.‬
‫נצטרך פעולת הסחה.‬
‫ופה אני נכנס.‬
‫תבינו, בידור הוא ההסחה האולטימטיבית.‬
‫קשה להתרכז בדברים אחרים‬
‫כשמשהו כזה קורה.‬
‫- היי, הו. - הוא צודק.‬
‫אני לא זוכר על מה חשבתי לפני זה.‬
‫תקשיבו, הסרט שלי אולי לא הצליח לסיים את הסכסוך לנצח,‬
‫אבל למדתי כמה טריקים מגניבים בהפקה, טוב?‬
‫לפזר קצת "אבקת פיות", אם תרצו.‬
‫בואו נאמר שאחיזת עיניים תוכל לתת לנו יתרון.‬
‫בסדר, נצא לדרך.‬
‫פרנק, מה אתה תעשה?‬
‫אני איישר את ההדורים עם ג'ק.‬
‫טוב, התכוונתי במלחמה, כל הדברים שבהם התמקדנו.‬
‫אבל כן, נשמע שזה משהו שאתה צריך לעשות.‬
‫כולם מתרגשים לקראת היום הגדול?‬
‫הכנתי חטיף קטן לנשנוש.‬
‫כן, ערבבתי ממה שנשאר במקרר.‬
‫ניסיתי לקרוע גפיים מכמה שיותר מצרכי מזון,‬
‫אבל ייתכן שעדיין תמצאו כמה כפפות ונעליים.‬
‫כיסוני פאדג' חלפיניו גבינה.‬
‫המוכרים גם ככדורי ג'ק.‬
‫הם נראים כמו גללי שוקולד.‬
‫כן, בהתחשב בכך שאנחנו עומדים להיכנס‬
‫לבופה מלחמת אכול-כפי-יכולתך, נראה לי שאוותר.‬
‫טוב, אל תאכלו את כדורי הג'ק!‬
‫זה לא שטרחתי להכין אותם כל הלילה,‬
‫בתקווה שתאהבו אותם או אותי.‬
‫אבל נראה ששני הדברים לא יקרו.‬
‫אז תשכחו מזה. תשכחו מזה!‬
‫היי, לא. אנחנו נאכל אותם.‬
‫- כדורי הג'ק נראים... טעימים. - מה?‬
‫- לא אוכל אותם. - נכון, חבר'ה?‬
‫מה?‬
‫השוקולד ממש מבליט את טעם החלפיניו במטבל הגבינה.‬
‫תודה. ידעתי שתאהבו אותם.‬
‫- שלום, ג'ק. - היי.‬
‫אין סיבה להרגיש לחוץ. אנחנו רק רוצים לשאול אותך כמה שאלות.‬
‫ראשית, איך המצב בינך ובין ג'יל?‬
‫ואיך תרגיש אם משהו רע יקרה לה?‬
‫כלומר, בגללך.‬
‫תפוחי האדמה טעונים ומוכנים.‬
‫תפוחי האדמה מוכנים. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫לפחות ידוע לנו מאיפה יתקפו, אה?‬
‫בהחלט. מזל שלא נשברנו שם.‬
‫אני רואה משהו. הוא קטן.‬
‫לא. הוא גדל.‬
‫או שהוא גדל או שהוא מתקרב.‬
‫הם באים! לשלוף סכינים!‬
‫עוד לא.‬
‫עכשיו!‬
‫לא, לא!‬
‫אלוהים!‬
‫איך הם מצאו את הכניסה הסודית, לעזאזל?‬
‫סליחה, פודטופיה. זו אשמתי.‬
‫הימלטו על נפשותיכם המתוקות והמלוחות.‬
‫יש אחריי שני כריכים. אני מחסל אותם.‬
‫מה דעתך על זה, ג'ק? מרגיש את הריגוש, כוכב?‬
‫רעיון נהדר, לאיים לפגוע בג'יל כדי לקבל את המידע.‬
‫תודה, שרמן.‬
‫ואומר לך משהו, העיניים שלך נראות עליזות במיוחד היום.‬
‫תודה.‬
‫מלון, לא.‬
‫הם אולי ייקחו את חיינו, אבל לעולם לא ייקחו את חירותנו!‬
‫מלון, לא.‬
‫חירותנו להפלות מצרכי מזון שאינם דומים לנו.‬
‫אוי, מלון, לא.‬
‫- בעד. - כן.‬
‫המועצה הצביעה עכשיו על החלטה נוספת.‬
‫מצרך המזון שיהרוג את פרנק הבוגד‬
‫יזכה לכך שהכיכר שלנו תיקרא על שמו.‬
‫נגביר מהירות למאך שתיים.‬
‫אבל זה מהר יותר ממהירות ה...‬
‫ג'ק? ג'ק, איפה אתה?‬
‫לא.‬
‫ג'ק. ג'ק!‬
‫ג'ק, תודה לאל. יש לי הרבה דברים לומר לך.‬
‫ג'ק, לא! לא ג'ק. איזה חרא.‬
‫איזה דפק.‬
‫למה כולם רודפים אחריי?‬
‫פרנק. עכשיו אתה שלי.‬
‫- בארי, כולם מנסים להרוג אותי. - נהדר.‬
‫מה? מה נסגר?‬
‫בדיקות אחרונות. מתחילים, מתחילים.‬
‫היי, אנשימים.‬
‫רוצים את פרנק?‬
‫- תתפסו אותו, מותק. - מה נסגר, אחי?‬
‫יותר אווירה. תשחררו את העשן.‬
‫קדימה. תחשפו את עצמכם.‬
‫איפה הם...‬
‫שם. ונילות בערפל.‬
‫לעזאזל.‬
‫הניצבים.‬
‫רוצים טעימה מהתחת שלי?‬
‫בואו ותתפסו אותי.‬
‫- איזה דפק. - השן שלי.‬
‫העזרים עבדו. עיצוב התפאורה, תורכם.‬
‫תפודי כורסה, עכשיו.‬
‫בדיוק. מה דעתך על התפודים עכשיו, חומד?‬
‫קרטיס, תיזהר!‬
‫סליחה.‬
‫אני מצטער, קרטיס.‬
‫אני טס על עיוור.‬
‫אוי לא!‬
‫ג'ק! ג'ק.‬
‫ג'ק.‬
‫רק תקשיב לי.‬
‫מה שהתחיל כסידור זמני בינינו הפך ליותר מכך.‬
‫רגשות נכנסו לתמונה, כאלה שלא...‬
‫תחזור לפה.‬
‫לא, לא!‬
‫אזהרה.‬
‫עכשיו!‬
‫עגבנייה רקובה שכמוך!‬
‫לא במשמרת שלי.‬
‫לא!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫לא!‬
‫איזה חרא.‬
‫זה לא עובד. תשכח מזה.‬
‫מפעיל אמצעי נעילת חירום אחת-אחת-שלוש.‬
‫נראה אותך.‬
‫בעדינות על המצמד.‬
‫כן.‬
‫תיתן לזה לקרות. תיתן לזה לקרות.‬
‫ככה.‬
‫ג'ק, זה אני. אני צריך לשאול את הגוף שלך, אבל רק ל...‬
‫אני מצטערת כל כך, סופגנייה שלי. אתה בסדר?‬
‫- אני לא בטוח. אני מדמם? - לא!‬
‫- אני מצטערת כל כך. - לא.‬
‫מר בנסון, בבקשה. אתה לימדת אותי לקרוא.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫הגיע הזמן, בארי. מוכן להיכנס לקרב עד המוות?‬
‫- אני מעדיף שלא. - ג'יל, תיזהרי!‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא, לא.‬
‫תברח!‬
‫ג'ק, תגן יותר על הפנים שלך.‬
‫לא!‬
‫בוא לפה. היי.‬
‫רק ככה זה ייגמר, בארי.‬
‫דיז'ון, בבקשה, אם אי פעם היה לך אכפת ממני, אל תגרמי לי לעשות את זה.‬
‫זו לא... איך אומרים? דמוקרטיה.‬
‫את כלי נשק. לא יותר מזה.‬
‫מה מתרחש פה?‬
‫אמרת שאין דרך מילוט. אז מצאתי דרך.‬
‫חומר משלשל‬
‫כדורי הג'ק...‬
‫ככה אף אחד לא צריך למות. לא בני האנוש ולא מצרכי המזון.‬
‫אוי, לא.‬
‫אלוהים. זה יהיה נורא.‬
‫לנטוש! לנטוש!‬
‫המנועים מוצפים!‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה. סליחה.‬
‫אלוהים, את בסדר?‬
‫אין לנו הרבה זמן, ג'יל, אז אקצר.‬
‫עוד מאז שהייתי קטן,‬
‫יש לי חלום שחוזר על עצמו ובו אני נמצא לבד במגדלור.‬
‫אין אף אחד בסביבה. לא אוניות, לא דייגים...‬
‫זה נשמע נחמד אבל ארוך מאוד.‬
‫איתך, אני כבר לא מרגיש לבד.‬
‫את המגדלור שלי.‬
‫את מאירה את דרכי‬
‫ומוודאה שלא אתרסק אל הסלעים המטפוריים של החיים.‬
‫את חזקה, איתנה,‬
‫ואת לא זקוקה לשומר מגדלור שידליק בך את האור.‬
‫בוא נהיה חופשיים. ג'ינס ושיער ארוך.‬
‫בני האנוש, אל הקרוון.‬
‫לא, לא! הם מנסים לברוח.‬
‫אל תיתנו להם להימלט!‬
‫בואו. מפה.‬
‫ג'ק, תחכה!‬
‫אני יודע. אני מצטער. רציתי להגיד לכם‬
‫שכדורי הג'ק שהכנתי מלאים בחומר משלשל,‬
‫אבל חששתי שחלקכם אולי...‬
‫אתה חתיכת בן זונה משוגע, ג'ק.‬
‫תודה שגרמת לכולנו לשלשל. עכשיו נסתלק מפה.‬
‫טוב, ניסינו. כולנו נמות.‬
‫אל דאגה, הייתי מניעה את קומביין התבואות של דודי בשביל הכיף.‬
‫אני מקווה שזה דומה.‬
‫דיז'ון.‬
‫סיימתי להילחם בך. טוב?‬
‫אם את באמת רוצה להרוג אותי, תעשי את זה ו...‬
‫איזה דפק. מה נסגר?‬
‫לא רק נטשת את העיירה שלנו. נטשת גם אותי.‬
‫לא הייתי חשובה לך?‬
‫את צוחקת? מעולם לא פגשתי מישהי שגרמה לי להרגיש טוב כל כך.‬
‫לעזאזל. תפסיקי לדקור אותי. עופי ממני. די.‬
‫ג'ק. ג'ק. אתה שומע אותי?‬
‫אני צריך להגיד לך משהו חשוב מאוד.‬
‫דיז'ון, הייתי מוכרח לעזוב.‬
‫לא יכולתי לתת למצרכי מזון חפים מפשע למות.‬
‫תסתכלי על תוצאות המלחמה שלך.‬
‫רואה?‬
‫החלב מהעיירה שלי שמגרגר את נשמתו האחרונה‬
‫נשמע בדיוק כמו החלב מהעיירה שלך שמגרגר את נשמתו האחרונה.‬
‫שפכתי את החלב האחרון שלי.‬
‫זהירות על פצעי הדקירה הרבים.‬
‫- התנעתי אותו. - אל תיסעו. בבקשה, אל תיסעו.‬
‫תישארו ונחמול עליכם.‬
‫אפילו נעלה את הצריכה הקלורית שלכם.‬
‫נחזיר את הטאקו של ימי שלישי. שמישהו אחר יחשוב על משהו.‬
‫ליגת ביס-בול. נוכל להקים ליגת ביס-בול.‬
‫מה קורה פה?‬
‫לעזאזל.‬
‫פרנק, מנוול שכמוך. תראה מה עשית.‬
‫מה אני עשיתי?‬
‫את זו שהתחלת במלחמה המטורפת הזו. תעזבי אותי.‬
‫לעולם לא!‬
‫למה את חייבת להיות כזו קשה?‬
‫תפסיקי להיאבק בי. מה נסגר איתך?‬
‫כולנו מצרכי מזון. כולנו אותו הדבר!‬
‫אתה יודע עד כמה אני חכמה יותר ממך?‬
‫איך אתה יכול לחשוב שאנחנו אותו הדבר?‬
‫כי בקליפת אגוז, שנינו משוגעים.‬
‫קולות הבעד ניצחו. נתפוס את חברת המועצה שנחלה מפלה...‬
‫איזה חרא.‬
‫אלוהים. תודה לאל שאין לך עצמות. אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫היי, חבר'ה. לא נראה לי שאי פעם הכרתם‬
‫במצב שהוא לא תלוי עינוי.‬
‫- זו דיז'ון. ה... - נסיכה הלוחמת שלך.‬
‫בהחלט. מה הפסדתי? על מה אנחנו מסתכלים? מה קורה?‬
‫בארי, לא שמת לב לציפור המתכת הענקית‬
‫שהתעופפה למטה וגנבה את כל בני האנוש?‬
‫תראו מה זה.‬
‫היי, יישרת את ההדורים עם ג'ק?‬
‫אני מקווה.‬
‫פרנק מצתער ג'כ‬
‫יש שם מצרכי מזון מתוחכמים מספיק‬
‫כדי להטיס מסוק בלאק הוק יו-אייץ'-60?‬
‫הייתי מחרבנת במכנסיים מפחד, לו נשאר לי משהו בגוף.‬
‫בחיי.‬
‫זה בסדר. אתם בטוחים עכשיו.‬
‫מנות המזון שיש לנו פה לא יכולות לפגוע בכם.‬
‫אתה בטח ג'ק.‬
‫יש לך פה מעריצים רבים.‬
‫באמת?‬
‫כן, נראה לי שאתה מדבר על ג'ק אחר.‬
‫עברת הרבה.‬
‫עקבנו אחרי כל צעד ושעל שלך בלוויין.‬
‫כל צעד ושעל? גם כשפרנק ואני...‬
‫כל צעד ושעל.‬
‫מעולם לא ראיתי בן אנוש שפיתה נקניקייה ביעילות כזו.‬
‫אם נצא מזה,‬
‫אתה תרצה על זה בווסט פוינט.‬
‫אחריי.‬
‫כשמהפכת מצרכי המזון פרצה,‬
‫הכוחות המזוינים שלנו היו ממש לא מוכנים.‬
‫היינו עסוקים בשמיים,‬
‫ניטרנו עב"מים ובלונים סיניים לחיזוי מזג האוויר.‬
‫לא היה לנו מושג שהאויב האמיתי שכן במאפיות שלנו,‬
‫בחנויות הגלידה,‬
‫במקררים שלנו.‬
‫הגברים והנשים האמיצים שאתם רואים בבסיס, הם היחידים שנותרו.‬
‫ואו. זה לא הרבה.‬
‫טוב, הודות לנוכחותכם, יש לנו עוד עשרה.‬
‫סוף סוף המזל מתחיל להשתנות.‬
‫באמת? רק משום שאנחנו פה?‬
‫לא.‬
‫משום שיש לנו את זה.‬
‫זה מדהים. איך עשיתם את זה?‬
‫לא. זו מכונת קפה.‬
‫הנשק הסודי הוא החפץ הענק בצידו השני של מגן ההדף.‬
‫כן. כן, אני רואה אותו עכשיו. כן, גם הוא מדהים.‬
‫ברגע שנשתמש בו על מין מצרכי המזון,‬
‫הם יתחרטו על היום שצמחו,‬
‫עובדו, נארזו או נמכרו בכמויות גדולות.‬
‫ברוכים הבאים לצבא ארה"ב.‬
‫הי-דד?‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬