Foodtopia!
PETRECEREA CÂRNĂCIORILOR: UTOPIA MÂNCĂRII
Nu avem prea mult timp!
Dacă sunteți destul de mari să cărați un tacâm, haideți în prima linie!
Am jurat că nu o să mai țin în mână așa ceva.
Preferi bătătorul?
Poftim!
- Câte alimente au, Bare? - Mai multe decât putem duce, Tea.
Dar nu de mâncarea lor trebuie să ne facem griji.
Afirmativ.
Sugerez să ne concentrăm
în uciderea, cu premeditare, a oamenilor.
Dacă suntem pe muchie de cuțit, fără premeditare.
Rutabaga are dreptate.
O să luptăm cu nenorociții ăia!
Deși adevărata lor slăbiciune stă în decrepitudinea sufletelor lor putrede,
propun să le țintim inimile.
Recepționat! Operațiunea „Atac de cord”.
Chiar dacă le omorâm oamenii,
tot suntem depășiți numeric de alimentele lor: treisprezece la unu.
Nu. Există o singură cale de a câștiga acest război.
Nu ucigându-le oamenii, ci rechiziționându-i.
- Nu se poate. - N-avem nevoie de ei!
- Rahatule! - Vă înțeleg ezitarea.
Și ceea ce ați reușit să realizați aici, pe cont propriu,
fără oameni, este remarcabil.
Dar cred că ceea ce încearcă Barry să spună...
trebuie spus de el.
Nu vă cer decât să le folosim oamenii pe post de arme,
nu să locuim cu ei sau să-i punem să lucreze pentru noi, în oraș.
Nu ar fi corect față de voi. Nu ar fi corect față de ei.
Oricât de greu mi-ar fi să recunosc asta, suntem la fel.
Ei gândesc, simt, iubesc.
Așa că hai să ne unim, să ne urcăm în fundurile lor,
să le folosim fundurile cu respect și să-i eliberăm.
Ascultați! Nu va fi ușor să intrăm prin efracție în anusurile lor.
Cine vrea să conducă divizia pentru intruziune anală?
Simt că eu sunt cel
cu cea mai autentică experiență în domeniu.
Dacă îmi dai 12 dintre cei mai falici războinici,
voi face treaba.
Va trebui să le distragem atenția.
Și aici intervin eu.
Divertismentul e forma supremă de a distrage atenția.
E greu să te concentrezi pe altceva
când se întâmplă ceva de genul acesta.
- Hei! Ho! - Are dreptate.
Nu-mi amintesc nici măcar la ce mă gândeam înainte de asta.
Poate că filmul meu nu a reușit să pună capăt conflictelor pentru totdeauna,
dar am învățat niște trucuri de producție pe parcurs, bine?
Un strop de praf magic.
Praf în ochi, dacă vreți, ne-ar putea da un avantaj.
Bine, să mergem!
Frank, tu ce o să faci?
O să îndrept lucrurile cu Jack.
Bine, mă refeream la război, la toate lucrurile pe care ne-am concentrat.
Dar, da, pare ceva ce trebuie să faci.
Ziua cea mare! Sunteți entuziasmați?
Am făcut o mică gustare înainte de meci!
Da, le-am făcut din ce a rămas în frigider.
Am încercat să curăț cât mai multe alimente,
dar poate mai sunt câteva mănuși și pantofi înăuntru.
Crochete cu ardei iute, cremă de brânză și caramel.
Cunoscute și ca Jackballs.
Arată ca niște balegi cu ciocolată.
Având în vedere că urmează să intrăm
într-un război de tip bufet suedez, cred că voi refuza.
Bine, nu-mi mâncați crochetele!
Nu e ca și cum am stat treaz toată noaptea să le fac,
sperând că o să vă placă și o să vă placă de mine.
Dar se pare că n-am eu norocul ăsta.
Așa că lăsați-o baltă!
Nu, o să le mâncăm!
- Crochetele arată bine. - Ce?
- N-o să mănânc. - Nu-i așa?
Ce?
Ciocolata scoate în evidență ardeiul din crema de brânză.
Mulțumesc. Știam că o să vă placă.
- Bună, Jack! - Bună!
N-ai de ce să ai emoții. Vrem doar să-ți punem niște întrebări.
În primul rând, cum merg lucrurile între tine și Jill?
Și cum te-ai simți dacă i s-ar întâmpla ceva rău?
Știi, din cauza ta.
Cartofii sunt pe țeava tunului.
Pe țeavă! Îmi place cum sună.
Măcar știm dincotro vor ataca, nu?
Desigur. Bine că nu am cedat la interogatoriu.
Văd ceva! E mic.
Nu. Se mărește!
Ori crește, ori se apropie.
Iată-i că vin! Scoateți cuțitele!
Așteptați!
Acum!
Nu!
Dumnezeule!
Cum naiba au găsit intrarea secretă?
Îmi pare rău, Foodtopia! Totul e din vina mea.
Fugiți să vă salvați viețile dulci și savuroase!
Mă urmăresc două sandvișuri! Le elimin!
Îți place, Jack? Te simți viu, uriașule?
Genială idee, să-l ameninți că o rănești pe Jill pentru informații.
Mulțumesc, Sherman.
Și, dacă-mi permiți, ochii tăi sunt foarte plini de viață azi.
Mulțumesc.
Melon, nu!
Ne puteți lua viețile, dar nu ne veți lua niciodată libertatea!
Melon. Nu.
Libertatea de a discrimina alimentele care nu sunt ca noi.
Melon. Nu.
- Pentru. - Da.
Consiliul a votat o nouă lege.
Alimentul care-l ucide pe trădătorul Frank
va avea piața orașului redenumită după el.
Ia să mergem noi cu Mach 2!
Dar e mai rapid decât viteza...
Jack, unde ești?
Nu.
Jack!
Jack, slavă Domnului! Am atât de multe să-ți spun!
Jack, nu! Rahat!
La naiba!
De ce vine toată lumea după mine?
Frank, acum ești al meu!
- Barry, toți încearcă să mă omoare! - Grozav!
Ce naiba?
Ultimele retușuri. Pornim!
Hei, oameni!
Îl vreți pe Frank?
- Veniți să-l luați! - Ce dracu', omule?
Mai multă atmosferă!
Haide, arată-te!
Unde au...
Acolo! Vanilie în ceață.
Fir-ar să fie!
Figurație specială.
Vreți să vă băgați în fundul ăsta?
Veniți să-l luați!
- Băga-mi-aș! - Dintele meu.
Dublurile au funcționat. Departamentul artistic, interveniți!
Cartofi de canapea, acum!
Așa este. Cum îți plac cartofii, băiete?
Curtis, ai grijă!
Scuze.
Îmi pare rău, Curtis.
Pilotez pe nevăzute!
Fir-ar!
Jack!
Jack.
Ascultă-mă!
Ce a început ca o aventură a devenit ceva mult mai serios!
Au intervenit emoțiile, care nu erau...
Treci înapoi!
Nu!
Atenție!
Acum!
Roșie stricată.
Nu cât sunt eu aici.
Nu!
Dumnezeule!
Nu!
Rahat!
Nu funcționează. Las-o baltă!
Inițiază contramăsura unu-unu-trei.
Să te văd!
Ușor cu ambreiajul!
Da.
Nu te împotrivi!
Așa!
Jack, sunt eu. Trebuie să-ți împrumut corpul, dar numai pentru...
Îmi pare rău, scumpule. Ești bine?
- Nu-mi dau seama. Sângerez? - Nu.
- Îmi pare foarte rău. - Nu.
Dle Benson, te rog! M-ai învățat să citesc!
Îmi pare foarte rău.
E momentul, Barry. Ești gata să iei parte la lupta mortală?
- Aș prefera să nu. - Jill, ai grijă!
Îmi pare rău.
Nu.
Nu!
Blochează mai mult!
Jack, protejează-ți fața mai mult!
Nu!
Vino încoace! Hei!
Doar așa se poate termina, Barry.
Dijon, te rog, dacă ți-a păsat vreodată de mine, nu mă obliga să fac asta!
Asta nu e... Cum se spune? Democrație.
Ești o armă. Nimic mai mult.
Ce se întâmplă?
Ai spus că nu există scăpare. Ei bine, am găsit una.
LAXATIV
Crochetele...
În acest fel, nimeni nu mai trebuie să moară. Oameni sau alimente.
Nu!
Dumnezeule! O să fie nasol.
Ejectează!
Motoarele sunt inundate!
Dumnezeule!
Mă scuzați!
Dumnezeule! Ești bine?
Nu avem mult timp, Jill, așa că o să fiu scurt.
De când eram mic,
aveam acest vis recurent în care eram singur într-un far.
Nimeni nu era prin preajmă. Fără corăbii, fără pescari...
Pare fi o poveste simpatică, dar lungă.
Cu tine nu mă mai simt singur.
Tu ești farul meu.
Îmi luminezi calea
și ai grijă că nu mă izbesc de stâncile metaforice ale vieții.
Ești puternică, robustă
și nu ai nevoie de un paznic de far ca să te facă să strălucești.
Hai să fim liberi! Blugi și păr lung.
Oameni, în rulotă!
Nu! Încearcă să scape!
Nu-i lăsați să scape!
Haideți, pe aici!
Jack, așteaptă!
Știu. Îmi pare rău. Voiam să vă spun
că mâncarea mea era plină de laxative,
dar mă temeam că unii dintre voi...
Ești nebun, Jack!
Mersi că ne-ai dat diaree. Acum, să plecăm de aici!
Ei bine, am încercat. Suntem toți morți.
Nu-ți face griji! Cândva, porneam combinele unchiului meu fără cheie.
Să sperăm că este similar.
Dijon.
M-am săturat să mă lupt cu tine. Bine?
Dacă vrei să mă omori, n-ai decât să...
Ce dracu'?
Nu ne-ai părăsit doar orașul! M-ai părăsit pe mine!
N-am însemnat nimic pentru tine?
Glumești? N-am cunoscut pe nimeni care să mă facă să mă simt atât de bine.
La naiba! Nu mă mai înjunghia!
Jack, mă auzi?
Trebuie să-ți spun ceva foarte important!
Dijon, a trebuit să plec.
Nu puteam lăsa să moară alimente nevinovate.
Uită-te în jur, la prada războiului tău!
Vezi?
Laptele din orașul meu, care gâlgâie, dându-și ultima suflare,
sună la fel ca laptele care-și dădea ultima suflare în orașul tău.
Am vărsat ultima cutie de lapte.
Mai ușor cu plăgile multiple prin înjunghiere.
- L-am făcut să meargă. - Nu plecați! Vă rog.
Rămâneți și vă vom arăta clemență!
Vă vom mări aportul caloric.
Vom mânca din nou taco marțea. Are altcineva alte idei?
Liga de pickleball. Am putea începe o ligă de pickleball.
Ce dracu'?
Băga-mi-aș!
Frank, tâmpitule, uite ce ai făcut!
Ce am făcut eu?
Tu ai început războiul ăsta nebunesc! Dă-mi drumul!
Niciodată!
De ce ești așa de încăpățânată?
Nu te mai împotrivi! Care-i problema ta?
Suntem toți mâncare! Suntem toți la fel!
Știi cât de deșteptă sunt eu față de tine?
Cum poți să crezi că suntem la fel?
Pentru că suntem amândoi nebuni!
S-a votat „pentru”. Vom prinde colega noastră în cădere...
Rahat!
Iisuse, slavă Domnului că nu ai oase! Ești bine?
Da.
Hei, prieteni! Nu cred că ați făcut vreodată cunoștință
într-un cadru fără tortură.
- Acesta este Dijon. A mea... - Prințesă războinică.
Cu siguranță. Ce mi-a scăpat, la ce ne uităm? Ce se întâmplă?
Barry, nu ai observat pasărea uriașă de metal
care s-a năpustit și a furat toți oamenii?
Ca să vezi!
Ai îndreptat lucrurile cu Jack?
Sper că da.
FRANK ÎMI PAR RĂU JAK
Există alimente suficient de sofisticate
pentru a pilota un UH-60 Black Hawk?
Aș face pe mine acum! Dacă ar mai fi rămas ceva în sistem.
Sfinte S!
E în regulă, sunteți în siguranță acum.
Rațiile de mâncare pe care le avem aici nu vă pot răni.
Tu trebuie să fii Jack.
Ai mulți fani aici.
Chiar am?
Da, cred că vorbești despre un alt Jack.
Ai trecut prin destul de multe.
V-am urmărit fiecare mișcare prin satelit.
Fiecare mișcare? Chiar și când eu și Frank...
Fiecare mișcare.
N-am văzut un om care să atragă un hotdog în capcană atât de bine.
Dacă ieșim din asta,
o să ții cursuri la West Point.
Veniți după mine!
Când a izbucnit revoluția alimentară,
forțele noastre armate erau teribil de nepregătite.
Eram cu ochii pe cer,
monitorizând OZN-urile și baloanele meteorologice chinezești.
Nu știam că adevăratul dușman era în brutăriile noastre,
în gelateriile noastre,
în propriile frigidere.
Oamenii pe care-i vedeți în această bază sunt tot ce-a mai rămas.
Doamne! Nu sunt mulți.
Datorită prezenței tale, mai avem zece.
În sfârșit, începe să nu se schimbe norocul.
Serios? Doar pentru că ne ai pe noi?
Nu.
Pentru că avem asta.
E incredibil! Cum ați făcut asta?
Nu. Aia e o cafetieră.
Arma secretă e obiectul uriaș de cealaltă parte a scutului.
Da, îl văd acum. Da, și ăla e incredibil.
Odată ce-l vom dezlănțui împotriva alimentelor,
își vor dori să nu fi fost crescute,
procesate, ambalate sau vândute în vrac.
Bun-venit în armata Statelor Unite!
Ura?
Subtitrarea: Marta Popescu
Redactor Cristian Brînză