ERKLÆRING FRA REPUBLIKKENS PRÆSIDENT
Kære franskmænd, kære landsmænd.
I dag ender min præsidentperiode, og jeg siger farvel med tungt hjerte.
Jeg blev gerne siddende for tredje gang, men det er åbenbart "udemokratisk".
Okay.
Har mine to perioder været en fuldstændig succes? Nej.
Har jeg begået fejl? Ja.
Min affære med Magalie var en beklagelig misforståelse.
Har jeg løjet for jer?
Ja. Men er det ikke vigtigere, at jeg indrømmede det til sidst,
da Magalie gik til pressen med de beviser, hun havde gemt?
Kære landsmænd, jeg vil slutte med dette budskab om broderskab.
Ikke alle Frankrigs problemer er nødvendigvis forårsaget af indvandrere.
Ikke altid.
Nogle af dem er endda aktiver for vores land
såsom min efterfølger, vores nye præsident, Stéphane Blé.
Ja, han er franskmand.
Men han er sort, og det glæder mig.
Han er en ærværdig, retskaffen og livskraftig mand.
Og jeg ved, det vil lykkes ham at lede landet med sin tropiske varme.
Jeg bliver præsident for hvide, sorte, hipsters, kvinder, kvinder med hijab,
bøller, væksthæmmede, rødhårede.
Jeg bliver en fri præsident, som aldrig giver op eller lader nogen i stikken.
Hverken i byerne, på landet eller i OLT-landene.
Jeg vil indføre min flagskibspolitik: "Spis godt, betal ingenting."
Længe leve Frankrig og republikken.
Salam, shalom, vi ses!
Sammen alle sammen.
Ja.
PRÆSIDENTENS KONTOR
Er jeg ikke den første sorte her?
-Skulle du ikke ankomme i morgen? -Jo, i morgen.
Vi vil bare øve os lidt.
-Stéphane Blé, præsident. -Sorona. Rart at møde dig.
I lige måde.
-Goddag, præsident. -Goddag.
-Som ansvarlig for sikkerheden… -Med.
-Undskyld?
Medansvarlig.
Ja. Jeg er bange for, vi må skynde os.
Indsættelsen nærmer sig, og sikkerhedsplanerne er ikke…
Vi bør bruge lidt tid på at arbejde med din tale, okay?
Her er det første udkast.
Yasmine, må jeg tale med dig et øjeblik?
Det med at huske taler udenad er ikke lige mig.
Jeg tror på hiphoppens kraft.
Hvis jeg dukker op til ceremonien og laver lidt freestyle,
sværger jeg, at publikum vil elske det.
-Nej. -Jeg skriver historie.
Ingen improvisation eller freestyle. Du skal læse talen.
Og fat dig i korthed.
Jo mindre udsat du er, jo bedre.
Med alle truslerne kan vi ikke løbe risikoen.
-Hvide højreekstremister? -Ja.
Primært, men det er ikke kun dem.
Det er også jihadister, preppere, royalister og dyreværnsaktivister.
Fra alle kanter. Det er aldrig sket før.
Men hvis du er vant til det, er alt jo i orden.
Ja!
Helt sikkert, men da du blev valgt,
sagde den tidligere sikkerhedschef op sammen med sin vicechef.
-Og hele holdet. -Så du er nybegynder?
Ja! Ligesom jer. Vi kommer til at lære sammen.
-Snarere dø sammen. -Jeg sagde jo, jeg får brug for en pistol.
Ikke tale om.
Ikke uden våbenlicens.
En pakke til præsidenten.
Godkendt af bombeenheden.
Det er en banan.
Der er noget i den.
Det var fandens, de har sgu gjort sig umage.
"Tag tilbage til Congo, spis bananer,
og syng med La Compagnie Créole, din beskidte abe."
Det er abelyde.
Du har ret.
Det er tydeligt, at det er en trussel mod dig, præsident.
Folk sammenligner ofte sorte med aber, hvilket er forkert.
Vi kan altid holde indsættelsen via Zoom.
Nej, vi er fra stenbroen.
-Ingen skræmmer os. -Ingen.
Vi holder indsættelsen i kød og blod og muskler.
Desuden er de amatører.
Hvorfor det?
La Compagnie Créole og Congo.
Vidt forskellige ting. Det er fint. Vi klarer den.
RETTE MAND PÅ RETTE STED
Stéphane Blé flytter ind i præsidentpaladset om 24 timer.
Det er et spring ind i det uvisse.
Bare det ikke er ned i afgrunden.
Hans slogan "Spis godt, betal ingenting" er fint, men der er ikke penge til det.
Ingen ved, hvilken politik han vil føre.
Vi kender politik, og ved parlamentsvalget vil han lide et kæmpe nederlag.
Han blev valgt, men valgdeltagelsen var rekordlav.
Han har under to måneder til at overbevise den franske befolkning.
Hvad haster sådan? Lad os nyde, at vi vandt.
Ikke endnu. "Spis godt, betal ingenting" kræver flertal i Nationalforsamlingen.
Nej, det får jeg gennemført. Tro mig.
Vi må finde støtte og en premierminister fra venstrefløjen med et rigtigt parti.
Det skal enten være Andréï…
Er du vanvittig?
Ikke tale om. Han har for mange skeletter i skabet.
Du har ret.
-Ja. -Så Corinne Douanier.
Rocky Balboa og Apollo Creed samarbejder ikke.
Det gør de i Rocky III.
God pointe. Ring og spørg hende.
Hun har ingen telefon. Derfor kører vi derhen.
Wow!
Du er god.
Der er et klogt hoved
under klædet.
Når alt kommer til alt, er det jo bare et stykke tøj.
Først skal jeg ordne noget på stenbroen.
Hvad? Nej. Vi har ikke tid.
Jeg er præsident og kan gøre, hvad jeg vil. Slap af.
Præsident, hvad sker der med reformerne?
Præsident, vil du skifte tøjstil?
-Vil du gå med slips? -Har du en premierminister?
Hvordan går det? Alhamdulillah.
Lad hende tale.
-Sådan er protokollen. -Det er okay.
Undskyld, madame. Jeg taler med Stéphane.
-Salam aleikum. -Salam, det er mig.
-Det er blasfemi. -Pis af.
Lad mig være med igen. Jeg har forandret mig.
Jeg er ikke den samme person.
Jeg tog tilbage til Antillerne.
-Jeg arbejdede med mig selv. -Der er gået to uger.
Folk kan ændre sig hurtigt. Det er ligesom hurtiglæsning.
Virkelig. Ved du, hvad mit folk siger?
Det betyder, at vi er to floder, der flyder hver sin vej,
men at vi begge ender i havet.
Vi bevæger os i samme retning. Du og jeg. Kom nu.
-Lad være, vi bliver filmet. -Ikke i samme retning.
-Vi har brug for hinanden. -Hør her…
Det har jeg ikke.
-Før ham væk herfra. -Kom så.
Det var ikke islamofobisk, okay? Han er fra Antillerne, jeg kender ham.
Jeg er mestiz, din beskidte racist! Antiller-ofob!
-Slip mig! -Stop, monsieur!
Slip mig!
Tag det roligt.
Monsieur!
Stop! Jeg kan ikke ånde!
Det kalder jeg en globus.
Rundt og fyldigt hår, og se, hvor det vokser.
Pokkers. Undskyld mig et øjeblik.
Hvad så?
Undskylder du os et øjeblik?
Okay.
Kan du gå lidt længere væk?
Området er sikret.
-Du har ikke engang en øresnegl. -Okay, jeg øver mig bare.
Kommer du til indsættelsen?
-Jeg har allerede sagt nej. -Hvis det handler om Lamine, er det løst.
Han kan aftjene samfundstjeneste i præsidentpaladsets køkken.
Det er fint for jer, men ikke for mig.
Mit liv var fint, som det var.
Stille og roligt. Nu bliver det noget rod.
Intet vil forandre sig.
Det bliver som før. Stille og roligt. Virkelig.
Gå tilbage!
Måske ikke stille og roligt, men vi har i det mindste hinanden.
Vi har ikke stiftet familie endnu,
men jeg savner dig, Marion.
Du er nødt til at komme. Vi ved ikke, hvor længe han har tilbage.
Har du ikke hørt det? Vi ved ikke, hvor længe vi kan forhindre…
Så er det nok.
Han overdriver, men vi fik en banan med en kugle indeni.
-Det er en lokal skik. -Normalt.
Du er præsident. Det var det, du ville. Men jeg ville ikke være førstedame.
-Det var aldrig mit ønske. Held og lykke. -Vent.
Ved du hvad? Giv dem noget at se på. Gå så.
Vær sød at gå, Stéphane.
FOR FREMTIDEN OG PLANETEN
Fjenden er her.
-Utroligt! -Du er ikke velkommen!
Jean-Carole.
Her er ingen fjender, kun modstandere.
Hej, Stéphane.
-Har nogen et E? -Jeg har et.
Vi genbruger plakaterne fra præsidentvalget til parlamentsvalget.
Det er bæredygtigt, men V, G og A er svære at finde.
Men sådan er det.
Apropos valget, skal vi stille op sammen?
-Premierminister? -Ministerinde.
-Premierminister. -Ministerinde.
-Ministerinde, det er det samme. -Det er ikke pointen.
Det er enten det eller den yderste højrefløj.
Jeg siger ikke nej, men jeg har betingelser.
Det bliver farvel til atomkraft.
Vi halverer flytrafikken.
Man skal søge tilladelse for at få et tredje barn.
-Ellers får folk et, to, tre børn… -Jeg er helt enig med dig.
Jeg står fast på "Spis godt, betal ingenting."
-Ja. -Højere løn til lærerne i ghettoerne.
Sociale tiltag.
Det er en god idé.
Derudover har du frie hænder. Kommer du til indsættelsen?
Desværre. Kan datoen ændres?
Nej…
Fint, så kommer jeg.
Corinne! Sådan, min pige!
Du kan ikke sige "min pige" eller "min tøs" mere. Den tid er forbi.
Du ejer mig ikke, Stéphane.
Okay, det er bare en talemåde.
En skidedårlig talemåde.
-Okay. -Du må stoppe.
-Okay. -Hvis du vil, kan du sige "min pik."
Blev du opereret forneden?
Nej, du kan tale om din egen pik.
-Nå! Du skræmte mig. -Hvorfor blev du skræmt?
Ved tanken om min transition? Har du et problem med det?
-Nej. -Sig sandheden.
Det er en stor dag for præsident Blé.
Den lokale socialarbejder af anden etnisk herkomst,
som ingen kendte for tre måneder siden,
har overgået alle forventninger.
I dag bliver han indsat som Frankrigs 26. præsident.
Men han står over for mange udfordringer.
Hvad vil han?
Vil han gennemføre "Spis godt, betal ingenting"-reformen?
Vinder han parlamentsvalget uden et parti? Og vigtigst af alt…
Overlever han mon?
Hvorfor løber du ved siden af bilen?
-Hvad? -Hvorfor løber du ved siden af bilen?
Jeg gør bare mit arbejde. De planlægger et terrorangreb mod dig.
Nu ved de, hvilken bil jeg sidder i.
Pis, han har en pointe.
Præsident, herovre!
Herovre, præsident!
-Kig denne vej. -Her, præsident.
Herovre!
Præsident!
Velkommen, præsident.
Vend dig om, præsident.
Okay, vil du køre gadestilen i fem år?
Jeg er bare mig selv. Fra stenbroen. Det er okay.
Totalt, mand. Fedt nok.
Giv os et smil!
Hood-områderne.
Herovre!
-Kan vi gå ind nu? -Ja.
Men du er ikke i meget større sikkerhed derinde.
Smil, store dreng. Smil.
Præsident, herovre!
Slap bare af.
-Jeg prøver. -Bare rolig.
Kig den vej nu.
Den vej.
Et smil, præsident!
-Skal vi gå ind? -Lad os det.
-Jean-Pierre. -Goddag.
Han er en legende her.
-Ja. -Det er fantastisk. Hvor er du fra?
Mali? Senegal? Gabon?
Jeg er fra Chambéry, præsident.
Ja.
Så…
Jeg hørte Magic Systems "Premier Gaou" takket være ham. Han er god.
Lad mig vise dig rundt.
Ja, Michel, mens de drøfter vores lands skæbne på tomandshånd,
så lad os se det historiske billede igen fra for lidt siden.
Vores kommende sorte præsident, hvis påklædning har fået mange til…
Jeg så på det.
Goddag.
-Jeg skal have fletninger. -Jeg er ikke…
-Ikke dig. Ud. -Bare et øjeblik.
Jeg ved allerede, hvad du vil.
Jeg skal med til indsættelsen, så Stéphane tager dig tilbage.
Lige præcis.
-Genialt. -Du er genial. Det er utroligt.
Uberen venter ude foran. Lad os komme af sted.
-Du når ikke at… -Hold op.
Præsidentpaladset er ikke for mig. Pres mig ikke.
Wow!
Det er virkelig en fej reaktion.
-Undskyld? -Du er en kujon.
-Virkelig? -Ja.
Din mand er i præsidentpaladset
og sætter livet på spil for at opnå noget unikt.
Han kæmper for sine værdier. Han gør noget betydningsfuldt.
Husk, hvor I kommer fra. I kommer herfra. Kig engang.
En flod af lort løber igennem her.
Det er en kloak fuld af lort og rotter.
-Deforme børn. -Okay.
-Sjældne sygdomme, ingen andre kender! -Jeg har forstået. Okay.
I kommer fra bunden, men nu kan I ændre tingene fra toppen.
Det er sgu præsidentpaladset!
-Okay. -Hør på mig, jeg sværger…
Din mand gør en forskel derude.
Men du står bare her og fletter folks hår.
Det vil ikke klæde hende. Se på hende.
Fletninger? Seriøst?
Du kan blive den første sorte kvinde i præsidentpaladset.
Og ikke som stuepige. Det er stort.
Tænk over det.
Fin udsigt mod haven. Rummet vender mod syd…
Hey! Nej…
Hvad er der?
Du modtager brevbomber og dødstrusler alle vegne fra.
Alligevel drikker du et vilkårligt glas vand uden videre.
Det kan være forgiftet.
Jeg drak det ikke.
Det gjorde jeg, men…
-Jeg spyttede det diskret ud. -Selvfølgelig.
Sådan her.
Ja, jeg har forstået det. Det er godt. Bravo. God symbolik.
Bravo. Virkelig. Du kommer til paladset og spytter.
Spytter på Frankrig. "Marianne, din luder."
Nej, jeg lod bare, som om jeg drak det.
Og som om jeg spyttede det ud. En tai-chi-teknik.
Glasset er tomt.
Noterer du koderne ned?
Koderne?
Klar?
"Klejner.
Understreg.
Ni, fire.
Hood, syv, syv."
Er det atomkoderne?
Nej, wi-fi-koden.
-Atomkoderne… -Ja.
-De findes ikke. -Jeg vidste det.
-Det er bare en myte. -Totalt.
Godt…
-Vil du have en? -Nej tak.
Vent. Sig ikke, det er stoffer.
Er det CBD?
-Jeg forstår ikke formålet. -Det er ikke for at blive høj.
Præcis. Hvad er pointen?
Det er noget stærkt shit.
Godt, det var vist alt.
Held og lykke. Jeg smutter.
Du kan ikke bare gå. Har du ingen tips, fif eller gode råd?
-Råd? -Ja.
Hvad skal jeg sige?
Jo.
Undskyld. Der er en meget vigtig ting.
Noget, du skal være på vagt over for.
Ja, jeg ved det.
Terrorisme, arabere og alt det der.
Nej. Maden.
Vi spiser uafbrudt her.
Og vi kan ikke have en fed præsident. Se på mig.
Det er bare min skjorte, som du kan se.
Mærk efter. Jeg er fast i kødet. Mærk bare efter.
Kom nu, slå mig! Smak! Gå til den!
Jeg vil ikke slå dig, præsident.
Slå bare! Hvad er der galt? Har du ingen nosser?
Kom nu, for helvede!
Du godeste.
-Vent. -Præsident?
Er du okay?
Er alt okay?
Jeg er okay.
Så…
Salater, salater, salater.
-Er du okay? -Ja.
Du skifter tøj, ikke? Du kan ikke tages i ed i den mundering.
Bare rolig, jeg har noget med.
-Det bliver fedt. Bare rolig. -Okay. Super.
Mine damer og herrer,
republikkens præsident!
Der er han jo.
Det er min søn!
Min søn!
Hej, alle sammen.
Jeg vil gå lige til sagen. Jeg er ikke typen, der fabler løs.
Jeg siger tingene ligeud.
Jeg ved, der forventes meget af mig
i byerne, på landet, i forstæderne og endda i OLT-landene.
Jeg vil forsøge at skuffe mindst muligt.
Jeg ved, hvad medierne siger.
"Stéphane Blé har intet program."
De tager ikke helt fejl.
-Men jeg har en plan. -Nej.
Alle franskmænd skal vågne hver dag og vide, at Frankrig er der for dem.
Der skal være lighed, retfærdighed og sundhed for alle.
Mit program er, at alle skal have det godt.
Mit program er faktisk, at Frankrig skal være mleh.
Hvad er det?
Er ordet fransk?
Skal Frankrig være Blé?
Nej, ikke Blé. Frankrig skal være mleh.
Det er arabisk. Mleh betyder godt, sejt, fedt.
Det er mit program.
Til det formål har jeg brug for jer alle, inklusive en dygtig premierministerinde.
Og hun er her i dag, Corinne Douanier.
Bravo!
Lad os lave noget larm for Corinne Douanier!
Pinligt.
Okay, yes. Fed stemning. Det er upassende lige nu.
Lad os fortsætte.
God idé.
Rejs jer, børn af fædrelandet
Den store dag
Er oprundet
Præsident, vi udnævner dig hermed til stormester af Æreslegionen.
Den blodige fane vajer
Hvad laver du?
Den blodige fane vajer
-Nej, man går ikke med den. -Jeg prøver den bare.
Hører I det på landet?
Lyden af soldaternes grusomme brøl
Snart kommer de løbende mod jer
For at dræbe jeres børn og koner
-Tillykke. -Tak.
Tak.
Okay. Jeg flytter ind i præsidentpaladset.
Men jeg er ikke din trofækone.
-Selvfølgelig. -Vi skal ændre livet for sorte.
-Ellers er det her omsonst. -Totalt.
Jeg vil tage mig af rigtige problemer såsom forsoningen med kolonierne.
-Du har helt ret. -Okay.
Vi kan tale om det i sengen.
Nej, ikke i sengen. Jeg vil have mit eget soveværelse.
Så stort er paladset vist ikke.
Med over 1.000 kvadratmeter finder vi en løsning.
En masse spildplads.
Vent, Keila ringer. Hallo?
Vi er i præsidentpaladset! Seriøst.
Har du hørt om samtykke?
Du sagde, du ikke ville sige nej til at blive premierministerinde.
Men det betyder ikke ja.
Men jeg siger ja.
På én betingelse. Du leder, og jeg regerer.
Et socialistisk, grønt, feministisk Frankrig.
Et Frankrig, der er mleh.
Ja.
Godt.
Okay.
Men lige nu skal jeg virkelig tisse.
Det skal gå stærkt.
Er Marianne stadig en luder?
Det er stress.
Er du okay?
Seriøst?
Jeg kastede ham ned i gulvet! Bang! Og så smak, smak, smak!
Det stoppede mig ikke. De ved ikke, jeg er fra stenbroen.
Hovedsagen er, at du er i live.
Vi siger intet om overfaldet.
Douaniers udnævnelse blev godt modtaget, og vi går op i meningsmålingerne.
-En præsident, der kan slås, er godt. -Nej. Det her er ikke din stenbro, okay?
Vi tier om overfaldet.
-Absolut. Jeg er helt enig. -Tak.
Lad os være positive. Og jeg beklager.
Vi begik en mindre bommert, men vi fanger hans kumpan.
-Hvordan kumpan? -Terroristen kan ikke være gået ind alene.
Nogen i præsidentpaladset må have lukket ham ind.
En af vores egne.
Jeg anklager ikke nogen, men denne gang er det personligt.
Tak, Alice.
Godt så… Godnat.
-Farvel. -Godnat, Stéphane.
Du er i sikkerhed nu. Det bør du være.
Vi arbejder på ministermødet i morgen.
Hvil dig. Hold dig beskæftiget.
-Hej! -Hej. Går I alle sammen? Okay.
Jeg er helt alene.
Ja, præsident?
Ja… Kan I servere noget enkelt?
Kebab, clubsandwich eller kyllingenuggets?
Vi har pocheret hanekylling med østershattesauce.
-Med hvad? -Østershattesauce, præsident.
Glem det. Godnat.
Godnat, præsident.
-Har du tid? -Hvor var du? Jeg blev nær dræbt.
Vi har et lille problem.
Efter din tale ledte jeg efter terroristen overalt.
Total overvågning, 360 grader.
Og jeg så en besynderlig fyr.
Rigtige nazivibes, du ved.
Med et enormt hoved. Så hvad gjorde jeg?
Jeg gik ind, tog kvælertag, lagde ham i armlås, total immobilisering.
Jeg gav ham en omgang. Han er derinde.
Hvem er det?
Han talte et mærkeligt sprog.
-Jeg slog det op. Det er norsk. -Hvorfor taler han norsk?
-Han er den norske ambassadør. -Pis.
Gør du det mod mig på min første dag?
Jeg ryger i fængsel.
Vi finder en løsning.
Pis.
Tekster af: Vibeke Petersen