SLUŽBENA OBRAĆANJE PREDSJEDNIKA REPUBLIKE
Narode Francuske, moji sugrađani.
Teška vam srca govorim da moj mandat predsjednika Republike
završava danas.
Moram priznati da bih drage volje služio i treći mandat,
ali to je izgleda „nedemokratski”.
Uglavnom…
Jesu li ova dva mandata bila potpuno uspješna?
Nisu.
Jesam li griješio? Jesam.
Moja afera s Magalie bio je nesretan nesporazum.
Jesam li vam lagao?
Jesam.
Jesam, ali nije li važnije da sam na kraju sve priznao?
Nakon što je Magalie otišla novinarima s dokazima koje je čuvala.
Moji sugrađani, želim zaključiti s ovom porukom bratstva.
Nisu sve francuske probleme nužno uzrokovali imigranti.
Ne uvijek.
Neki od njih čak su bogatstvo naše zemlje.
Baš kao i moj nasljednik, naš novi predsjednik Stéphane Blé.
Da, on jest Francuz.
Ali crnac je. I to mi je drago.
Živahan je čovjek pun časti i poštenja.
I znam da će uspjeti u vođenju ove zemlje
svojom tropskom toplinom.
Bit ću predsjednik bijelaca, crnaca, hipstera,
žena, hidžaba, nasilnika, malih ljudi, crvenokosih.
Bit ću predsjednik koji neće odustati ili zapostaviti nekoga.
Ni u gradovima, ni na selu, ni u inozemstvu.
I provodit ću svoju glavnu politiku, „Dobro jedi, novac štedi”.
Živjela Francuska. Živjela Republika.
Salaam, shalom, što ima!
Svi zajedno.
Da.
URED PREDSJEDNIKA
-Nisam prvi crnac ovdje? -Niste li trebali sutra stići?
Da, sutra, teto.
Došli smo na probu.
Stéphane Blé, predsjednik.
-Ja sam Sorona. Drago mi je. -Također, teto.
-Zdravo, predsjedniče. -Zdravo.
-Ja sam voditeljica osiguranja. -Su.
-Molim?
Suvoditeljica.
Da. Bojim se da moramo ubrzati.
Uskoro je inauguracija, a sigurnosni planovi nisu…
Mislim da trebamo vremena da poradimo na tvom govoru.
Ovo je moj prvi nacrt.
Yasmine, možemo li razgovarati?
Ne želim pamtiti govore.
Vjerujem u moć hip-hopa.
Ako se pojavim na ceremoniji i bacim lagani freestyle,
publici će se svidjeti.
-Ne. -Povijesni trenutak.
Nema freestylea. Pročitat ćeš govor koji smo napisali.
I budi kratak.
Što si manje izložen, to bolje.
Nakon svih prijetnji ne smijemo riskirati.
-Bijeli suprematisti? -Da. Većinom, ali ne samo oni.
I džihadisti, prepperi, rojalisti i borci za prava životinja.
Prijetnje dolaze odasvuda. To je bez presedana.
Ali navikla si, zar ne? Nije ništa strašno.
Da, totalno.
Kad su te izabrali,
bivši voditelj osiguranja dao je otkaz
zajedno sa svojim zamjenikom.
-I cijelim timom. -Znači, nova si?
-Da. Kao i vi. Zajedno ćemo učiti. -Prije ćemo umrijeti zajedno.
-Stéphane, rekao sam da trebam pištolj. -Nema šanse.
Bez dozvole nema oružja.
Paket za g. predsjednika. Odjel za bombe ga je pregledao.
To je banana.
Nešto je unutra.
Kvragu, ovi su se zaista potrudili.
„Vrati se u Kongo, jedi banane
i pjevaj s La Compagnie Créole, prljavi majmune.
Oo-oo-oo-aa-aa-aa.
Oo-aa-oo-oo-aa…”
Tako se majmun glasa.
Da, istina.
Predsjedniče, ova je prijetnja očito upućena tebi.
Ljudi često uspoređuju crnce s majmunima,
neopravdano.
Možemo imati i inauguraciju preko Zooma.
Ne, mi smo s ulice.
-Nikoga se ne bojimo. -Nikog.
Bit ćemo na inauguraciji glavom i bradom.
To su ionako amateri.
A zašto?
La Compagnie Créole i Kongo.
Nema poveznice. Sve je u redu. Možemo mi to.
OD TVORACA JEAN-PASCALA ZADIJA I FRANÇOISA UZANA
Predsjednik Blé uselit će u Elizejsku palaču za 24 sata.
Ovo je zaista veliki korak.
Nadam se da nije korak u prazno.
Njegov slogan „Dobro jedi, novac štedi”
dobra je ideja, ali to je neostvarivo.
Nitko ne zna što je njegov politički cilj.
Ali znamo da će ga na parlamentarnim izborima
potpuno razvaliti.
Izabran je, ali s rekordno niskom stopom izlaznosti.
Ima dva mjeseca da postane pravi predsjednik
i uvjeri francusku javnost.
Čemu žurba? Hajde, pobijedili smo. Uživajmo.
Nismo još pobijedili.
Bez većine zaboravi na „Dobro jedi, novac štedi”.
Ne, to je jedna stvar koju ću postići.
Nemamo izbora nego potražiti potporu
i ljevičarskog premijera iz prave stranke.
Morat će to biti Andréï…
Jesi li luda?
Nema šanse. Čovjek je pun tajni.
Imaš pravo.
-Da. -Onda Corinne Douanier.
Rocky Balboa i Apollo Creed ne rade zajedno.
Rade, u Rockyju 3.
Imaš pravo. Nazovi je i pitaj.
Nema mobitel. Zato idemo onamo.
Opa.
Dobra si.
Baš si pametna
ispod te tkanine.
A to je ipak samo komad tkanine.
Samo tkanina.
Prvo moram svratiti do kvarta da nešto riješim.
Što? Nema šanse. Nemamo vremena.
Što? Ja sam predsjednik, mogu raditi što želim. Smiri se.
Predsjedniče, što je s vašom odjećom?
-Hoćete li nositi kravatu? -Imate li premijera?
Kako si, sestro? Alhamdulillah.
Pusti je da govori.
-Takav je protokol. -U redu je.
Ispričavam se, razgovaram sa Stéphaneom.
-Salam alejkum, sestro. -To sam ja.
-To je svetogrđe. -Gubi se.
Vrati me u tim. Kunem se da sam se promijenio.
Više nisam ista osoba.
Vratio sam se u Zapadnu Indiju.
-Radio sam na sebi. -Prošla su dva tjedna.
Ljudi se mogu brzo promijeniti. To je poput brzog čitanja.
Zaista jesam. Znaš što moj narod kaže?
To znači da smo dvije različite rijeke na različitim putevima,
ali da obojica završimo u moru.
Zajedno u istom smjeru. Ti i ja. Molim te, Stéphane.
-Nemoj, snimaju nas. -Ne idemo u istom smjeru.
-Trebamo jedan drugog. -Slušaj…
Ne trebam te.
-Riješite ga se. -Idemo.
Ovo nije islamofobija. On je iz Zapadne Indije, znam ga.
Ja sam miješane rase, rasistu. Zapadnoindofobu jedan!
-Pusti me! -Molim vas, prestanite.
Pusti me!
Molim vas, ostanite mirni.
Gospodine.
Stani! Ne mogu disati!
E to je prava afro frizura.
Pogledaj tu zaobljenost, volumen i količinu.
Dovraga. Ispričaj me na sekundu.
Što ima?
Možeš li nas ostaviti?
Naravno.
Možda malo dalje?
Perimetar osiguran.
-Ali ni nemaš bubicu. -U redu, samo vježbam.
-Hoćeš li doći na inauguraciju sutra? -Rekla sam da neću.
Ako je stvar u Lamineu, sve je u redu.
Može odraditi svoj društveni rad u Elizejskoj kuhinji.
To je u redu za vas, ali ne i za mene.
Moj je život i prije bio u redu.
Bio je miran. A sad će biti kaos.
Ništa se neće promijeniti.
Bit će kao nekada. Potpuno opušteno.
Natrag!
Možda neće biti opušteno, ali imat ćemo jedno drugo.
Još nismo zasnovali obitelj,
ali nedostaješ mi.
Nedostaješ mi.
Moraš doći na inauguraciju. Ne znamo koliko mu je još ostalo.
Nisi čula? Ne znamo koliko ćemo moći odvraćati…
Dosta je.
Dosta toga. Malo pretjeruje, ali jesmo primili bananu i metak.
-To je lokalni običaj. -Normalno.
Ti si predsjednik. Ti si to htio. Ja nisam htjela biti prva dama.
-Nikad nisam. Sretno ti bilo. -Čekaj.
Znaš što? Priredi im predstavu. Hajde, idemo.
Hajde, Stéphane, molim te.
ZA NAŠU BUDUĆNOST I PLANET
Stigao je neprijatelj.
-Ne mogu vjerovati. -Nisi dobrodošao!
Jean-Carole, ovdje nema neprijatelja, postoje samo protivnici.
Zdravo, Stéphane.
-Ima li tko slovo E? -Imam ja.
Recikliramo plakate za parlamentarne izbore.
Sve je održivo, ali slova V, G i A nam zadaju glavobolju.
Ali to je tako.
Kad smo kod izbora, želiš li da izađemo zajedno?
-Bila bi premijer. -Premijerka.
-Premijer. -Premijerka.
-To je isto. -Nije u tome stvar.
Ili to ili krajnja desnica.
Neću odbiti, ali imam svoje uvjete.
Gasimo nuklearnu energiju.
Prepolovit ćemo putovanja avionom
i dozvola će biti potrebna za treće dijete.
Inače ljudi imaju jedno, pa dvoje, pa troje djece…
Potpuno se slažem s tobom.
Ja samo želim svoj zakon „Dobro jedi, novac štedi”.
-Da. -Veće plaće za nastavnike u getima.
-Više socijalnih mjera. -Sjajna ideja.
Onda možeš raditi što želiš. Hoćeš li doći sutra?
Ne mogu. Možeš li odgoditi?
Zapravo ne mogu.
-Dobro, doći ću. -Corinne! Moja mala!
Ne možeš reći „moja mala” ili „moja ženska”. To je prošlost.
-Nisam tvoje vlasništvo, Stéphane. -Dobro, to se samo tako kaže.
Pa baš usrano.
-Dobro. -Moraš prestati.
-Dobro. -Ako želiš, reci: „Moj kurac”.
Operirala si dolje nešto?
Ne, pričaj o svojem kurcu.
-Prestrašila si me. -Čega si se prepao?
Pomisli na moju preobrazbu? Je li to neki problem?
-Ne. -Reci istinu.
Danas je veliki dan za predsjednika Bléa.
Ovaj lokalni odgojitelj šarenog podrijetla,
nepoznat javnosti prije tri mjeseca,
prkosio je svim očekivanjima.
Danas će postati 26. predsjednik Francuske Republike.
No čekaju ga brojni izazovi.
Kakav mu je plan?
Hoće li uspjeti provesti svoj program „Dobro jedi, novac štedi”?
Hoće li pobijediti na parlamentarnim izborima
bez političke stranke?
I najvažnije, hoće li uspjeti preživjeti?
Zašto trčiš pored auta?
-Što? -Zašto trčiš pored auta?
Pa radim svoj posao. Postoji teroristička zavjera protiv tebe.
Bravo. Sad znaju u kojem sam autu.
Sranje, ima pravo.
Predsjedniče, ovamo, molim vas.
Ovamo, predsjedniče.
-Gledajte ovamo. -Ovdje, predsjedniče.
Ovdje!
G. predsjedniče.
Dobro nam došli.
Ovdje, g. predsjedniče.
Nosit ćeš taj ulični stil tijekom cijelog mandata?
Ovo sam ja. S ulice sam. Sve je u redu.
Razumijem. Dobro.
Veliki smiješak, molim.
Iz kvadrata si.
Ovdje, molim.
-Možemo li ući? -Naravno.
Ali unutra nećeš biti sigurniji.
Nasmiješi se, veliki.
-Predsjedniče, ovdje! -Samo opušteno.
-Trudim se. -Bez brige.
Sad u onom smjeru.
Ondje.
Nasmiješite se, predsjedniče.
-Hoćemo li? -Da, idemo.
-Jean-Pierre. -Zdravo.
On je legenda ovdje.
-Da. -Sjajno.
Krasno. Odakle si?
Mali? Senegal? Gabon?
Ja sam iz Chambéryja, predsjedniče.
Doista. Dakle…
On mi je otkrio „Premier Gaou” grupe Magic System. Sjajan je.
Provest ću te uokolo.
Michel, dok oni nasamo razgovaraju o sudbini naše zemlje,
pogledajmo još jednom ove povijesne snimke od prije 15 minuta.
Naš budući crni predsjednik
čiji ukus za odijevanje…
Gledala sam to.
Zdravo.
-Želim pletenice. -Ne, ja nisam…
-Ne ti. Van. -Daj mi minutu.
Već znam što želiš.
Želiš me dovesti na inauguraciju da te Stéphane primi natrag.
Upravo tako.
-Genijalno. -Ti si genijalka. Nevjerojatno.
Uber čeka ispred. Krenimo.
-Nećeš imati vremena za… -Prestani.
Elizejska palača nije za mene.
-Ne forsiraj. -Ajme.
To je kukavička reakcija.
-Molim? -Ponašaš se kao kukavica.
-Stvarno? -Da.
Tvoj je muškarac u Elizejskoj palači
i riskira da bi postigao nešto.
Bori se za svoje vrijednosti. To što radi je velika stvar.
Sjeti se odakle dolazite. Dolaziš odavde. Vidiš?
Ovdje prolazi rijeka govana.
Samo kanalizacija. Ima govana, ima štakora.
-Deformirana djeca. -Dosta.
-Rijetke bolesti nepoznate drugdje! -Razumijemo. Dobro.
Dolaziš sa samog dna, ali sad možeš mijenjati stvari na vrhu.
Elizejska palača!
-Slušaj me, kunem se… -Dobro.
Tvoj muškarac mijenja stvari.
Za razliku od tebe, koja plete za bogzna koga.
Neće joj dobro stajati. Pogledaj je.
Pletenice? Ozbiljno?
Imaš priliku biti prva crnkinja u Elizejskoj palači.
I ne kao sobarica. To je velika stvar.
Razmisli o tome.
Lijep pogled na vrtove. Gleda na jug…
Hej! Nemoj!
Što ti je?
Primaš bombe u pošti.
Prijetnje smrću.
A ti vidiš čašu vode i samo je tako popiješ.
Što da je otrovana?
Nisam je popio.
Mislim… Jesam, ali…
Diskretno sam je ispljunuo.
-Da. -Ovako.
Da, razumijem. Lijepa simbolika.
Bravo. Pljuješ po Francuskoj. „Marianne je prljava kurva.”
Ne, samo sam se pretvarao da pijem. Pa sam se pretvarao da pljujem.
Stara tai chi tehnika.
Čaša je prazna.
-Imaš nešto da zapišeš šifre? -Šifre?
Spreman?
Kikić.
Donja crta.
devet-četiri.
Benganje-sedam-sedam.
Jesu li to nuklearne šifre?
Ne, to je lozinka za Wi-Fi.
-Nuklearne šifre… -Da.
-To ne postoji. -Znao sam.
-To je samo mit. -Totalno.
Dakle…
-Želiš jednu? -Ne, hvala.
Čekaj. Nemoj mi reći da je to droga.
Je li CBD?
-Ne vidim smisao u CBD-u. -To nije za napušavanje.
Točno. Koja je onda poanta?
Ovo je baš jako. Uglavnom, mislim da je to sve.
Sretno ti. Idem.
Ne možeš samo tako otići. Zar nemaš nekakav savjet?
-Savjet? -Da.
Što da kažem?
O, da.
Oprosti. Postoji jedna ključna stvar.
Nešto čega se moraš čuvati.
Da, znam.
Terorizam, Arapi i sve to.
Ne, već hrane.
Ovdje jedemo bez prestanka i ne možemo imati debelog predsjednika.
Gle mene.
Ne, to je košulja, vidi se.
Popipaj. Sve je čvrsto. Hajde.
Hajde, udari me. Samo naprijed.
Predsjedniče, neću te udariti.
Samo daj! Što je? Nemaš muda?
Hajde, dovraga!
Bože!
-Čekaj. -G. predsjedniče?
-Jesi li dobro? -Jesam.
Dobro si?
Dobro sam.
Dakle…
Salate, salate, salate.
-Jesi li dobro? -Da.
Preodjenuti ćeš se, zar ne?
Ne možeš tako prisegnuti.
Ne, u redu je, donio sam nešto.
-Bit će super. -Dobro.
-Bez brige. -Sjajno.
Dame i gospodo,
predsjednik Republike!
Evo ga.
To je moj sin!
Moj sin!
Pozdrav svima.
Bit ću iskren. Nisam brbljavi tip.
Prijeđimo na stvar.
Znam da se od mene puno očekuje.
U gradovima, na selu, u predgrađima, čak i u inozemstvu.
Pokušat ću razočarati što manje ljudi.
Znam što mediji govore.
„Stéphane Blé nema politički plan.”
I nisu posve u krivu.
-Ali imam plan. -O, ne.
Da se Francuzi svaki dan bude znajući da je Francuska uz njih,
da postoje jednakost, pravda i zdravstvena skrb za sve.
Cilj mi je da svi budu dobro.
Zapravo, moj je cilj stvoriti mleh Francusku.
Što je to?
-Je li to francuska riječ? -Stvoriti Blé Francusku?
Ne, ne Blé, nego mleh.
To je arapski. To znači super, fora, opušteno.
To je moj plan.
Da bih ovo postigao, trebam sve vas,
uključujući i izuzetnu premijerku
koja je danas ovdje, Corinne Douanier.
Bravo!
Malo buke za Corinne Douanier!
Susramlje.
U redu. Dobra vibra. Nije ni vrijeme ni mjesto.
Dobro, idemo dalje.
Dobra ideja.
Ustanite, djeco domovine
Naš dan slave…
Stigao je
G. predsjedniče, priznajemo vas kao velikog meštra reda Legije časti.
Krvava zastava je podignuta…
Što radite?
Krvava zastava je podignuta…
-Ne, to se ne nosi. -Samo isprobavam.
Jeste li čuli na selu
Urlike tih žestokih vojnika?
Dolaze ravno k vama
Prerezati grla vašim sinovima
I vašim ženama
-Čestitam. -Hvala.
Puno vam hvala.
Dobro. Uselit ću se u Elizejsku palaču.
Ali neću biti tvoj privjesak.
-Naravno. -Stvari se moraju promijeniti za crnce.
-Inače nema smisla. -Totalno.
Želim biti zadužena za prave probleme. Kolonijalne reparature, na primjer.
-Imaš pravo. -Dobro.
-Možemo večeras u krevetu o tome. -Ne u krevetu.
-Želim svoju sobu. -Mislim da ovo nije tako veliko mjesto.
Ima više od 1000 četvornih metara. Naći ćemo nešto.
-Hrpa neiskorištenog prostora. -Keila me zove. Zdravo.
U Elizejskoj smo palači! Neću lagati.
Znaš li što je pristanak?
Ali rekla si da nećeš odbiti poziciju premijerke.
Ali ne znači da sam pristala.
Ali pristat ću.
Pod jednim uvjetom. Ti predsjedaš, a ja vladam.
Želim socijalističku, zelenu, feminističku Francusku.
Francuska koja je mleh.
Da.
Dobro.
U redu.
Ali sad zaista moram piškiti.
Moram ići.
I, crnjo, je li Marianne i dalje kurva?
Živci.
Jeste li dobro?
Ozbiljno?
Srušio sam ga ovako.
Onda, bum, bum!
To me nije zaustavilo. Ne znaju da sam ja s ulice.
Najvažnije je da si živ.
Nećemo izvijestiti o napadu.
Douanierino imenovanje dobro je prihvaćeno i rastemo u anketama.
-Super je da se predsjednik zna tući. -Ne. Ovo nije kvart ili što već, u redu?
Šutjet ćemo o napadu.
-Apsolutno. Slažem se. -Hvala.
Ostanimo pozitivni. I oprostite mi.
To je doista bio kiks s naše strane, ali uhvatit ćemo njegova partnera.
Njegova partnera?
Terorist nije mogao ući sam.
Netko u Elizejskoj palači pomogao mu je da uđe.
Netko među nama.
Nikoga ne optužujem, ali ovaj put je osobno.
Hvala, Alice.
Pa, dobro.
-Laku noć. -Bok.
Laku noć, Stéphane. Sad si na sigurnom. Barem bi trebao biti.
Sutra ćemo raditi za sastanak ministara.
Odmori se. Zaokupi pažnju nečime.
-Laku noć. -Bok. Svi odlazite? Dobro.
Posve sam.
-Da, predsjedniče? -Zdravo. Imate li nešto jednostavno?
Možda gyros, sendvič ili pileće medaljone?
Imamo poširanog pijetla s umakom od bukovača.
-Kakav umak? -Od bukovača, predsjedniče.
Zaboravi. Laku noć.
Laku noć, predsjedniče.
-Imaš minutu? -Gdje si bio? Zamalo sam poginuo.
Imamo malen problem.
Nakon govora posvuda sam tražio terorista.
Potpuni nadzor, 360 stupnjeva.
Vidio sam nekog čudnog tipa ovdje.
Prava nacistička vibra, znaš. Imao je golemu glavu.
I što sam učinio?
Uskočio sam. Gušenje, ruka u polugu, potpuna imobilizacija.
Malo sam ga isprebijao. Ondje je.
Tko je to?
Govorio je nekim čudnim jezikom.
-Našao sam ga internetu. Norveški. -Zašto govori norveški?
-On je norveški veleposlanik. -Jebote.
Učinio si mi ovo prvog dana?
Ovo je za zatvor.
Riješit ćemo ovo.
Sranje.
Prijevod titlova: Dejan Rakar