A KÖZTÁRSASÁG ELNÖKÉNEK HIVATALOS NYILATKOZATA
Franciaország népe, honfitársaim!
A mai napon nehéz szívvel búcsúzom elnöki tisztségemtől.
Bevallom, szívesen betölteném harmadjára is,
de az elvileg „nem demokratikus”.
Mindegy.
Nos, maradéktalanul sikeres volt
az utóbbi két ciklus? Nem.
Hibáztam olykor? Igen.
A Magalie-val való viszonyom sajnálatos félreértés volt.
Hazudtam önöknek?
Igen.
De nem az a lényeg, hogy végül is mindent bevallottam,
amikor Magalie átadta a sajtónak a bizonyítékokat?
Kedves honfitársaim, a testvériség üzenetével zárom beszédemet.
Franciaország nem minden problémáját a bevándorlók okozzák.
Vagyis nem mindig.
Némelyikük még áldás is országunk számára,
mint például utódom, új elnökünk, Stéphane Blé.
Igen, ő francia.
De fekete. És én ennek örülök.
Ő egy megbízható, becsületes ember. Tele van életerővel.
És tudom, hogy azt a meleg, trópusi szívét az állam szolgálatába állítja majd.
Elnöke leszek a fehéreknek és a feketéknek. A burzsujoknak,
a fátylas nőknek,
a bandatagoknak, törpéknek, vörösöknek.
Szabad elnök leszek, aki soha nem adja fel.
Senkit sem hagyok cserben.
Sem a városiakat, sem a vidékieket, sem a tengerentúliakat.
Az irányvonalam pedig az lesz: „Jót egyél, de ne pénzért!”
Éljen soká Franciaország és a Köztársaság!
Szálem, salom, szevasztok!
Mindenki együtt.
Igen.
ELNÖKI HIVATAL
- Nem én vagyok itt az első fekete? - Nem holnap kezd?
De, holnap, kedveském.
Csak próbálni jöttünk.
Stéphane Blé, a Köztársaság elnöke.
- Sorona vagyok. Örvendek. - Én is, drága.
- Jó napot, elnök úr! - Jó napot!
- Én vagyok a biztonsági felelős… - Társ.
- Elnézést?
Társfelelős.
Igen. Attól tartok, fel kell gyorsítanunk az eseményeket.
Közeleg a beiktatás, és a biztonsági tervek még…
Szerintem szánj rá egy kis időt, hogy kidolgozd a beszédedet, jó?
Megírtam az első vázlatot.
Yasmine, válthatnánk pár szót?
Tudod, nem igazán szeretem az előre megírt vázlatokat, ilyesmiket.
Hiszek a hip-hop erejében.
Ha megjelenek a ceremónián, és tolok egy kis freestyle-t…
- Esküszöm, a közönség imádni fogja. - Nem.
Történelmi pillanat lesz.
Se impró, se freestyle. Felolvasod a megírt beszédet.
És legyen rövid!
Jobb, ha nem mutatkozik sokáig.
A sok fenyegetés után nem kockáztathatunk.
- Fehér felsőbbrendűséget hirdetők? - Igen.
Többnyire, de nem csak ők. Szalafisták, világvégére készülők, királypártiak
és állatjogi aktivisták. Mindenhonnan jönnek.
Ez példa nélküli.
De ehhez már hozzászoktál, ugye? Nem nagy ügy.
Igen, teljesen. Az a helyzet, hogy amikor megválasztották,
a volt biztonsági főnök felmondott,
és a helyettese is.
- És az egész csapat. - Hát kezdő vagy?
Igen. Ahogy maguk is. Együtt tanulunk bele a dologba.
Inkább együtt halunk meg.
- Stéphane, mondtam, hogy adj fegyvert. - Kizárt.
Nincs engedély, nincs fegyver.
Küldemény jött az elnök úrnak. A bombaszakértők átnézték.
Ez egy banán.
Valami van benne.
Hű, ezek a srácok aztán tényleg kitettek magukért.
„Menj vissza Kongóba banánt zabálni,
és énekelj a La Compagnie Créole-lal, te mocskos majom!
Ú-ú-ú, á-á-á,
ú-á, ú-ú-á…”
Ezek majomhangok.
Á, igaza van.
Elnök úr, ez egyértelműen fenyegetés ön ellen.
Az emberek gyakran hasonlítják a feketéket a majmokhoz,
persze helytelenül.
Az elnöki beiktatást online, Zoomon is bonyolíthatnánk.
Nem, mi az utcáról jöttünk.
- Senkitől se félünk. - Senkitől.
A beiktatást hús-vér valónkban fogjuk lezavarni.
Ezek amúgy is amatőrök.
Hogyhogy?
A La Compagnie Créole meg Kongó.
Közük sincs egymáshoz. Megoldjuk. Nem lesz gond.
AZ ELNÖKJELÖLT
Stéphane Blé, Blé elnök 24 órán belül beköltözik az Élysée-be.
Ez bizony nagy ugrás az ismeretlenbe.
Reméljük, nem a semmibe ugrik,
mert a szlogenje, a „jót egyél, de ne pénzért!”
nagyon szép és jó, de finanszírozhatatlan.
Senki sem tudja, mi a politikai programja.
Tudjuk, hogy működik a politika. A következő választásokon
porba fogják tiporni. Ez biztos.
Megválasztották, de rekordmagas tartózkodási arány mellett.
Kevesebb mint két hónapja van arra, hogy elnökké váljon,
és meggyőzze a francia közvéleményt.
Mi ez a sietség? Ne már, nyertünk. Élvezzük ki, jó?
Még nem nyertünk meg semmit.
Nemzetgyűlésbeli többség nélkül nincs „jót egyél, de ne pénzért!”.
Nem, pont az az, amit tutira keresztülviszek.
Tehát nincs mese, támogatókat kell találnunk,
és egy igazi baloldali miniszterelnököt, valódi párttal.
Aki vagy Andréï lesz…
Megbuggyantál?
Kizárt. Soha. Amennyi csontváz van a szekrényében…
Igazad van.
- Ja. - Akkor Corinne Douanier.
Rocky Balboa és Apollo Creed nem működnek együtt.
De igen, a Rocky III-ban.
Remek észrevétel. Hívd fel, és kérdezd meg!
Nincs telefonja. Ezért megyünk most oda.
Hűha!
Nem vagy semmi.
Te egy igazi agytröszt vagy.
A sok lebernyeg alatt.
Ami végül is csak ruha. Érted?
Csak ruha.
Megállunk a környékünkön, hogy elintézzek valamit.
Mi? Nem, kizárt. Nincs időnk.
Idő? Én vagyok az elnök, azt csinálok, amit akarok. Nyugi!
Elnök úr, hát nem öltözik át?
- Nyakkendőt fog viselni? - Van már miniszterelnöke?
Mizu? Alhamdulillah!
- Ide, ide! - Hadd beszéljen!
- Protokoll, uram. - Semmi baj.
Elnézést, hölgyem! Beszélnem kell Stéphane-nal.
- Szálem alejkum, húgom! - Én vagyok az.
- Ez istenkáromlás. - Tipli!
Vegyél vissza a csapatodba! Esküszöm, megváltoztam.
Egészen más ember lettem.
Visszamentem Nyugat-Indiába.
- Sokat fejlődtem. - Két hete voltak a választások.
Az emberek gyorsan változhatnak. Mint a gyorsolvasás.
Tényleg. Tudod, nálunk mit mondanak?
Ez azt jelenti, hogy két folyó vagyunk két külön mederben,
de mindketten a tengerbe ömlünk.
Együtt, ugyanabban az irányban. Te meg én. Kérlek, Stéphane!
- Ne, filmeznek! - Nem ugyanaz az irányunk.
- Szükségünk van egymásra. - Figyelj…
Nekem nincs szükségem rád.
Nincs szükségem rád.
Ez nem iszlamofóbia volt, oké? Nyugat-indiai a fickó, ismerem.
Vegyes rasszú vagyok, te rasszista szemét! Ez antillofóbia!
- Engedjen el! - Hagyja abba, uram!
Eresszen el!
Kérem, higgadjon le!
Uram!
Elég! Nem kapok levegőt!
Ezt nevezem én afrónak!
Milyen gömbölyű, dús, szép növésű!
Ó, a francba! Egy pillanat!
Mi van?
Magunkra hagynál minket?
Hogyne.
Egy kicsit távolabb, na?
Terület biztosítva.
- De nincs is fülesed. - Jól van, csak gyakorolok.
- Ott leszel holnap a beiktatáson? - Már mondtam, hogy nem.
Ha Lamine-ról van szó, minden oké.
El tudja végezni a közmunkát az Élysée konyháján. Elintéztem.
Ez mindenkinek jó, csak nekem nem.
Szerettem a korábbi életemet.
Békés volt. Most csak a káosz vár rám.
Semmi sem fog megváltozni.
Olyan lesz, mint régen. Totál nyugis. Tényleg.
Vissza! Hátra!
Oké, nyugis talán nem lesz, de legalább együtt leszünk.
Még nem alapítottunk családot,
de tudod, hiányzol.
- Marion, hiányzol. - El kell jönnöd a beiktatásra.
Nem tudjuk, mennyi ideje van.
Nem hallottad? Nem tudjuk, meddig tudjuk elkerülni…
Elég!
Túloz, de kaptunk egy csomagot, amiben egy banán volt, benne egy golyóval.
- Ez csak helyi folklór. - Normális.
Nézd, te vagy az elnök! Az akartál lenni. Én nem akartam first lady lenni.
- Soha. Szóval sok sikert hozzá! - Várj!
Tudod, mit? Menj, csinálj nekik műsort! Gyerünk, menj ki!
Menj, Stéphane, kérlek!
A JÖVŐNKÉRT – A BOLYGÓNKÉRT
Itt az ellenség.
- Hihetetlen. - Nem szívesen látunk!
Jean-Carole, itt nincsenek ellenségek, csak ellenfelek vannak.
Helló, Stéphane!
- Van valakinek E betűje? - Nekem van.
Újrahasznosítjuk a plakátokat
a törvényhozási választásokra. Fenntartható, meg minden,
de a V, G és A betűkkel meggyűlt a bajunk.
De hát ez van.
Ha már a választásoknál tartunk, nem akarsz velem indulni?
- Miniszterelnökként. - Miniszterelnöknő.
- Miniszterelnök. - Miniszterelnöknő.
- Az ugyanaz. - Nem ez a lényeg.
Vagy ez, vagy a szélsőjobb.
Nem mondok nemet. De az én feltételeim játszanak.
Tehát nincs több atomenergia. Felére csökkentjük a légi közlekedést,
és engedélyhez kötjük a harmadik gyerek vállalását.
Különben az emberek csinálnak egy, két, aztán három gyereket…
Teljes mértékben egyetértek.
Csak a „jót egyél de ne pénzért!” programhoz ragaszkodom.
- Igen. - A külvárosi tanárok fizuját emelni kell.
- Több szociális intézkedés. - Remek ötlet.
Amúgy azt csinálsz, amit akarsz. Eljössz holnap?
Nem. Át tudnád tenni?
Igazából nem.
- Jó, ott leszek. - Corinne! Ez az én csajom!
Nem mondhatod, hogy „csajom” vagy „nőm”. Ez már a múlté.
Nem vagyok a tulajdonod.
Oké, ez csak egy ilyen mondás.
Szar mondás.
- Jól van. - Felejtsd el!
- Oké. - Ha akarod, mondhatod, hogy „a farkam”.
Átoperáltattad magad?
Nem, a saját farkadról beszélhetsz.
- Ó! Már megijedtem. - Mitől ijedtél meg?
A nemváltás gondolatától?
Valami bajod van vele?
- Nem. - Mondd ki az igazat!
Eljött a nagy napja Blé elnöknek,
a színes háttérrel rendelkező kerületi ifjúsági munkásnak.
Három hónapja ismeretlen volt a nyilvánosság előtt,
de mára minden várakozást felülmúlt.
Ma a Francia Köztársaság 26. elnöke lesz.
Ám sok akadállyal kell szembenéznie.
Mi a programja?
Sikerül-e megvalósítania
a „jót egyél, de ne pénzért!” intézkedését?
Megnyeri-e a törvényhozási választásokat politikai párt nélkül?
És ami a legfontosabb: sikerül életben maradnia?
Miért futsz a kocsi mellett?
- Mi? - Miért futsz a kocsi mellett?
Csak a munkámat végzem. Terrorista akciót terveznek ellened.
Remek. Most már tudják, melyik kocsiban ülök.
Baszki, igaza van.
Elnök úr, erre, kérem!
Itt vagyok, elnök úr!
- Erre nézzen! - Ide, elnök úr!
Erre!
Elnök úr!
Isten hozta, elnök úr!
Erre, elnök úr!
Jó. Street style-ban nyomod le az ötéves mandátumot?
Én csak önmagam vagyok. Utcagyerek. Nyugi!
Vágom, pajti. Pacek.
Egy mosolyt kérek!
Telepi vibe.
Ide nézzen, kérem!
- Bemehetnénk már? - Persze.
De odabent sem leszel nagyobb biztonságban.
Mosolyogj, haver, mosolyogj!
Elnök úr, ide nézzen!
Csak lazán!
- Igyekszem. - Ne aggódj!
Most arra is!
Oda!
Egy mosolyt, elnök úr!
- Mehetünk? - Igen, menjünk!
- Jean-Pierre! - Jó napot!
Ő itt egy igazi legenda.
- Igen. - Szuper.
Király. Honnan jöttél?
Mali? Szenegál? Gabon?
Chambéryben nőttem fel, elnök úr.
Hát igen. Szóval…
Ő mutatta meg nekem a „Premier Gaou”-t a Magic Systemtől. Remek srác.
Hadd vezesselek körbe!
Igen, Michel, míg ők ketten négyszemközt megvitatják hazánk sorsát,
nézzük meg még egyszer
ezt a 15 perccel ezelőtti történelmi pillanatot!
Belép az Elysée-be leendő fekete elnökünk, akinek öltözködési stílusáról beszél…
Néztem volna.
Jó napot!
- Fonást csináltatnék. - Ó, én nem…
- Na nem. Kifelé! - Kérlek, adj egy percet!
Már előre tudom, mit akarsz.
El akarsz vinni a beiktatásra, hogy Stéphane visszavegyen.
Igen! Pontosan!
- Zseniális. - Te vagy a zseni. Hihetetlen!
Az Uber odakint vár. Induljunk!
- Arra nem lesz időd… - Állj le!
Felejtsd el! Az Élysée nem nekem való.
- Ne erőltesd! - Hűha!
Ez elég gyáva reakció.
- Tessék? - Gyáva nyúl vagy.
- Tényleg? - Hát igen.
Bocs, de a pasid az Élysée-ben van,
és kockára teszi magát, hogy valami egyedit tegyen.
Harcol az értékeiért. Óriási dolog, amit csinál.
Ne feledd, honnan jöttetek! Innen jöttetek. Látod?
Ez itt egy hömpölygő szarfolyam.
Ez egy csatorna. Ott a sok szar, a sok patkány.
- Deformált gyerekek. - Elég!
- Máshol ismeretlen ritka betegségek! - Értem. Oké.
A legaljáról jöttetek, de most a csúcson változtathattok a dolgokon.
Az Élysée, a francba is!
- Basszus, figyelj már, esküszöm… - Oké.
A pasid ott igazi változást hoz.
Veled ellentétben, aki csak itt fonogatod tudom is én, ki haját.
Sosem fog jól állni neki. Nézz csak rá!
Fonat? Komolyan?
Te lehetsz az első fekete nő az Élysée-ben.
És nem takarítónőként. Ez óriási dolog.
Gondolj csak bele!
Szép a kilátás a kertre. Déli fekvésű, szóval…
Hé! Ne csináld!
Mi az?
Levélbombákat kapsz.
Halálos fenyegetéseket.
Aztán meglátsz egy pohár vizet, és csak úgy megiszod.
Mi van, ha mérgezett?
Nem ittam meg.
Mármint de, csak…
Diszkréten kiköptem.
- Á, értem. - Valahogy így.
Igen, értem. Ez szép. Remek szimbolizmus.
Nagyon jó. Tényleg. Bejössz az Elysée-be, és köpködsz.
Köpsz Franciaországra. „Marianne, te mocskos kurva!”
Nem, csak úgy tettem, mintha meginnám.
És úgy tettem, mintha kiköpném. Ősi tajcsitechnika.
A pohár üres.
- Van valamid, amivel felírod a kódokat? - Kódokat?
Mehet?
„Zsozsó.”
„Alulvonás.”
„9-4.”
„Telep-7-7.”
Ezek a nukleáris kódok?
Nem, a WIFI-jelszó.
- Nukleáris kódok… - Igen.
- Olyan nincs. - Tudtam!
- Ez csak legenda. - Ja, simán.
Hát…
- Kérsz egyet? - Nem, kösz.
Várj! Ne mondd, hogy az drog!
CBD?
- A CBD-nek nem látom értelmét. - Nem tépsz be tőle.
Pontosan. Mi értelme?
Erős cucc. Nos, azt hiszem, mindent elmondtam.
Sok sikert! Én most lépek.
Nem mehetsz csak így el. Nincs valami tipped vagy tanácsod?
- Tanács? - Igen.
Mit mondhatnék?
Ó, igen. Bocs. Van egy nagyon fontos dolog.
Amire nagyon oda kell figyelned.
Ja, tudom.
Terrorizmus, arabok, meg ilyesmi.
Nem. A kaja.
Itt megállás nélkül eszünk. És nem lehet kövér elnökünk.
Nézz csak rám!
Nem, ez csak az ingem. De amúgy látod?
Megfoghatod. Kőkemény. Gyerünk!
Gyerünk, üss meg, bumm! Hajrá! Egy jobbost!
Nem fogom megütni az elnököt.
Üss már meg! Mi az? Nem vagy elég tökös, vagy mi?
Gyerünk, a fenébe is már!
Azt a…
- Várj! - Elnök úr?
Elnök úr, jól van?
Biztos jól van?
Jól vagyok.
Szóval…
Saláta, saláta, saláta!
- Jól van? - Jól vagyok.
Át fogsz öltözni, ugye?
Nem így mész a beiktatásra, ugye?
Dehogy, hoztam valamit.
- Menő szett. - Oké.
- Ne aggódj! - Remek.
Hölgyeim és uraim,
a Köztársaság elnöke!
Ott van.
Ő az én fiam!
Az én fiam!
Helló, emberek!
Megmondom a frankót. Nem vagyok az a fecserészős fajta.
Térjünk a lényegre!
Tudom, hogy sokat várnak tőlem.
A városokban, vidéken, a külvárosokban, a tengerentúli területeken.
Igyekszem minél kevesebbeknek csalódást okozni
Tudom, mi megy a hírekben. „Blének nincs politikai programja.”
Nem tévednek nagyot.
- Pedig van programom. - Jaj, ne!
Célom, hogy minden francia azzal a tudattal ébredjen,
hogy Franciaország érte van.
És mindenkinek biztosítja az egyenlőséget, igazságosságot és egészséget.
Az a célom, hogy mindenki jól legyen.
Sőt, az a célom, hogy Franciaország mleh legyen.
Az meg mi a jó ég?
Ez francia szó?
Hogy Franciaország Blé legyen?
Nem, nem Blé, hanem mleh.
Ez egy arab szó. A mleh azt jelenti, hogy király, frankó, laza.
És ez az én programom.
De ehhez szükségem lesz mindenkire,
többek között egy különleges miniszterelnöknőre,
aki ma itt van velünk: Corinne Douanier.
Bravó!
Csapjunk egy kis zajt Corinne Douanier-nak!
Kínos.
Oké, igen. Jó a hangulat. Látom, ez nem az a pillanat.
Oké, lépjünk tovább!
Jó ötlet.
Előre ország népe, harcra
Ma diadal vár
Hív hazánk
Elnök úr, önt ezennel kinevezzük a Becsületrend nagymesterévé.
Vérben áztatja zászlaját
Mit csinál?
Vérben áztatja rút zászlaját
- Nem kell felvennie. - Nyugi, csak felpróbálom.
Már küldi a zsarnok
Vad, bősz ölni kész rab hadát
Letörnek népet és hazát
Bosszút állnak ifjon s gyönge lányon
- Gratulálok! - Köszönöm.
- Gratulálok! - Kösz.
Köszönöm szépen.
Oké. Beköltözöm az Élysée-be.
De nem leszek a kirakatfeleséged.
- Oké. - A feketék helyzetének változnia kell.
- Különben ennek semmi értelme. - Simán.
A valódi ügyekkel akarok foglalkozni, mint például a gyarmati jóvátétel.
- Igazad van. - Oké.
- Este megbeszélhetjük az ágyban. - Nem az ágyban. Saját hálószobát akarok.
Szerintem nem olyan nagy ez a hely.
Több mint 1000 négyzetméteren megtaláljuk a módját.
Sok a kihasználatlan hely.
Várj, Keila hív. Halló!
Az Élysée-ben vagyunk! Nem hazudok.
Hallottál már a beleegyezésről?
De azt mondtad, nem mondasz nemet a miniszterelnökségre.
Ha nem mondok nemet, az nem igen.
De igent mondok.
Egy feltétellel.
Te elnök vagy, én kormányzok.
Szocialista, zöld, feminista országot akarok.
Egy mleh Franciaországot.
Igen.
Jól van.
Oké.
De most nagyon kell pisilnem.
Mennem kell.
Marianne még mindig kurva, csokikám?
Stresszes meló.
Jól van, elnök úr?
Ez most komoly?
Lenyomtam a földre, így: „Bumm!”
Aztán bumm, dirr-durr!
Nem hátráltam meg. Nem tudják, hogy az utcáról jöttem.
Nézd, a lényeg, hogy életben vagy. Nem hozzuk nyilvánosságra a támadást.
Douanier jelölését jól fogadták,
ez jól jön a törvényhozási választásokon.
Azért egy jó bunyós elnök király.
Nem, nem az. Ez nem a telepi placc, vagy ilyesmi, oké?
Elhallgatjuk a támadást.
- Abszolút. Teljesen egyetértek. - Köszönöm.
Maradjunk pozitívak!
És sajnálom.
Valóban volt a részünkről egy kisebb baklövés,
de elkapjuk a társát.
Nem értem. A társát?
A terrorista nem juthatott be egyedül. Valaki az Élysée-ben segíthetett neki.
Közülünk valaki.
Persze nem vádolok senkit, de ezért személyes felelősséget vállalok.
Kösz, Alice!
Nos, rendben.
- Jó éjt! - Viszlát!
Jó éjt, Stéphane! Most már biztonságban vagy.
Legalábbis elvileg.
Mi még dolgozunk a holnapi miniszteri értekezleten.
Pihenj kicsit! Foglald le magad!
- Jó éjt! - Szia! Mindenki elmegy? Oké.
Egyedül maradtam.
- Igen, elnök úr? - Halló!
Van valami egyszerű kajájuk?
Gírosz, klubszendvics vagy csirkefalatkák?
Van párolt kakastaréjunk laskagombamártással.
- Milyen mártással? - Laskagomba, elnök úr.
Hagyjuk! Szép estét!
Szép estét, elnök úr!
- Van egy perced? - Hol voltál? Majdnem kinyírtak.
Van egy kis gondunk.
A beszéded után mindenhol kerestem a terroristát.
Fullos 360 fokos megfigyelés.
És láttam ott egy fura fickót.
Igazi náci fizimiska.
Hatalmas fejjel.
És mit csináltam?
Közbeléptem. Fojtófogás, karlefogás, teljes mozgásképtelenné tétel.
Kicsit bedurvultam vele. Ott van bent.
Ki ez?
Ilyen furcsa nyelven beszélt.
Megnéztem a neten. Norvég.
Miért beszél norvégül?
- Ő a norvég nagykövet. - Bassza meg!
Az első napom, és ezt csinálod velem?
A sitten végzed.
Oké, majd megoldjuk.
Bassza meg!
A feliratot fordította: Büki Gabriella