DECLARAȚIA OFICIALĂ A PREȘEDINTELUI REPUBLICII
Cetățeni ai Franței, dragi compatrioți.
Cu părere de rău, astăzi îmi închei mandatul de președinte al Republicii.
Nu vă ascund că aș fi acceptat bucuros un al treilea mandat,
dar, chipurile, nu e democratic.
În fine…
Așadar, au fost aceste două mandate o reușită deplină?
Nu.
Am făcut greșeli? Da.
Relația extraconjugală cu Magalie a fost o neînțelegere regretabilă.
V-am mințit?
Da.
Dar nu contează mai mult că am recunoscut totul până la urmă?
Pe când Magalie a furnizat presei probele pe care le păstrase?
Dragi compatrioți, aș dori să închei cu un mesaj de fraternitate.
Problemele Franței nu sunt neapărat cauzate de către imigranți.
Nu întotdeauna.
Unii reprezintă chiar o șansă pentru țara noastră.
De pildă, succesorul meu, noul președinte, Stéphane Blé.
Este francez, desigur.
Dar e de culoare. Iar asta mă încântă.
Este un om drept, integru, plin de viață.
Sunt convins că va aduce la cel mai înalt nivel al statului
toată bonomia lui tropicală.
Voi fi președintele albilor, al negrilor, al hipsterilor.
Al femeilor cu și fără văl, al golanilor, liliputanilor, roșcovanilor.
Voi fi un președinte liber și neabătut. Nu voi lăsa pe nimeni de izbeliște.
Nici la oraș, nici la țară, nici în Franța de peste mări.
Îmi voi implementa măsura principală: „Hrană curată fără plată.”
Trăiască Franța! Trăiască Republica!
Salaam, shalom, vă salut!
Cu toții, împreună. Da.
BIROUL PREZIDENȚIAL
Nu sunt primul negru la Élysée?
- Nu era mâine? - Ba da, mâine e, tanti.
Voiam să facem o repetiție.
Stéphane Blé, președintele.
- Eu sunt Sorona. Încântată! - Asemenea.
- Bună ziua, dle președinte! - Salut!
- Ca responsabilă de securitate… - „Co”.
- Co. - Mă scuzați?
Co-responsabilă.
Așa. Mă tem că trebuie să grăbim lucrurile.
Se apropie învestitura, iar nivelul de siguranță…
Eu cred că trebuie să lucrăm la discursul tău. Bine?
Ți-am făcut o ciornă. Poftim!
Yasmine, putem vorbi puțin?
Sincer, mie nu-mi place să memorez discursuri deja scrise.
Eu cred în puterea hip-hopului.
Cred că, dacă vin la ceremonie și bag un freestyle,
o să se dea toți în vânt, jur.
- Nu! - O să fie epocal.
Fără improvizații. Fără freestyle. Citești discursul.
Și să fiți scurt. Trebuie să vă expuneți cât mai puțin.
După toate amenințările primite, nu putem risca.
- Albi rasiști? - Da.
În mare parte. Dar nu doar ei.
Și jihadiști, adepți ai supraviețuirii, regaliști și iubitori de animale.
De toate. N-am mai văzut așa ceva.
Dar ești obișnuită, nu? Nu e nicio problemă.
Da. Clar.
Chestia e că, după ce ați fost ales,
fostul șef al pazei a demisionat.
Ca și adjunctul lui.
- Și restul echipei. - Deci ești novice?
Da. Exact ca voi, de fapt. Dar învățăm împreună!
Murim împreună, aș zice.
Stéphane, am cerut o armă.
În niciun caz!
Nu tu permis, nu tu armă.
Un colet pentru dl președinte.
A trecut de detectoare.
E o banană.
E ceva în ea.
Să fiu al naibii, chiar s-au chinuit băieții s-o facă așa.
„Întoarce-te în Congo, mănâncă banane
și cântă cu La Compagnie Créole, maimuțoi împuțit!”
Sunt urlete de maimuță.
Da, corect.
Dle președinte, e în mod clar o amenințare la adresa dv.
Oamenii îi compară adesea pe negri cu maimuțele, în mod eronat.
Dar am putea să facem învestitura pe Zoom.
Nu. Reprezentăm strada.
- Nu ne temem de nimeni. - Nu.
Facem învestitura în carne și oase și mușchi.
- Sunt niște amatori. - De ce?
La Compagnie Créole și Congo, baba și mitraliera, n-au legătură.
O să ne descurcăm. Nicio problemă.
SINGURUL CANDIDAT
Stéphane Blé, președintele Blé, se va instala în 24 de ore la Élysée.
E cel puțin un salt în necunoscut.
Să sperăm că nu e un salt în gol.
Sloganul său, „Hrană curată fără plată”,
deși drăguț, e imposibil de finanțat.
Ce agendă politică are? Nu se știe.
O certitudine avem: la viitoarele alegeri legislative,
va fi făcut una cu pământul.
A fost ales, dar cu un grad înalt de absenteism.
Are mai puțin de două luni ca să devină președinte
și să-i convingă pe francezi.
Ce-i graba asta? Doar am câștigat. Să ne bucurăm!
Încă n-am câștigat nimic.
Fără majoritate în Parlament, adio „Hrană curată fără plată”!
Ba nu, pe asta chiar o fac. Crede-mă!
De acord, deci trebuie să găsim sprijin
și un prim-ministru de stânga, cu un partid în spate.
N-avem de ales decât între Andréï…
Te-ai țicnit? În niciun caz.
Cu toate tinichelele lui agățate de coadă? Nu.
De acord.
- Da. - Deci Corinne Douanier.
Rocky Balboa nu colaborează cu Apollo Creed.
Ba cum să nu? În Rocky III.
Bine punctat. Sun-o și propune-i!
Nu are telefon. De asta mergem acolo.
Ești tare.
Ai o minte strălucită
sub broboada aia.
Care e doar o broboadă, la urma urmei.
Doar o broboadă.
Întâi vreau să trec prin cartier, să rezolv ceva.
Ce? Nici vorbă! Nu avem timp.
Cum n-avem? Sunt președinte. Fac ce vreau. Calmează-te!
Dle președinte, cum rămâne cu reformele?
Dle președinte, vă veți schimba ținuta?
- Veți trece la cravată? - Aveți prim-ministru?
Ce faci, sora mea? Alhamdulillah!
Lăsați-o să vorbească!
- Respectăm protocolul. - E-n regulă.
Doamnă, scuzați-mă! Vorbesc cu Stéphane.
- Salaam alaikum! - Salaam! Eu sunt.
- Blasfemie! - Marș!
Ia-mă înapoi în echipă! Jur că m-am schimbat.
Pe cuvânt, sunt alt om.
M-am întors la rădăcini, în Antile, am evoluat.
Votul a fost acum 15 zile.
Și? Oamenii se pot schimba repede. E ca lectura rapidă.
Zău, sunt alt om. Știi cum se spune la noi?
Înseamnă că suntem două râuri care curg în albii diferite,
dar ajung amândouă în mare.
Avem aceeași direcție. Noi doi. Te rog, Stéphane!
- Nu face așa! Ne filmează. - N-avem aceeași direcție.
- Avem nevoie unul de altul. - Ascultă…
Eu n-am nevoie de tine.
- Luați-l de aici! - Să mergem!
N-a fost un gest de ură față de islamici! E din Antile, îl cunosc.
Sunt de rasă mixtă. Rasist împuțit! Antilofobule!
- Dă-mi drumul! - Vă rog, domnule.
Dă-mi drumul!
Stați potolit!
Domnule!
Stai! Nu pot să respir!
Un afro perfect, ca un glob.
Uite ce rotunjime, ce volum, ce regenerare!
Rahat! Scuză-mă o clipă!
Ce faci?
Ne lași puțin, te rog?
Da, sigur.
Du-te și tu mai încolo!
Perimetru asigurat.
- N-ai cască. Ce faci acolo? - Bine… Exersam și eu.
- Vii mâine la învestitură? - Ți-am zis deja că nu.
Dacă e vorba de Lamine, totul e în regulă.
Își poate executa sentința în bucătăriile de la Élysée.
Mă bucur pentru voi, dar nu mă interesează.
O duceam foarte bine înainte.
Aveam o viață liniștită. Acum ar fi haos.
N-o să se schimbe nimic.
O să fie ca înainte. Relaxat. Pe bune.
Înapoi!
Bine, poate nu chiar relaxat, dar măcar am fi împreună.
Încă nu ne-am întemeiat familia, dar să știi că îmi lipsești. Zău, Marion.
Trebuie să vii la învestitură. Nu știm cât o să-l mai vedem.
N-ai auzit? Nu știm cât îl mai putem feri de…
Gata!
Exagerează puțin, dar am primit o banană cu un glonț în ea.
- E un obicei local. - Normal.
Ascultă, ești președinte. Asta voiai. Eu nu voiam să fiu Prima Doamnă.
Niciodată n-am vrut. Așa că îți urez baftă.
Hai! Să nu le dăm apă la moară. Plecați! Afară cu voi!
- Dle președinte! - Hai, Stéphane, te rog!
PENTRU VIITOR ȘI TERRA
Dușmanul la orizont!
- Incredibil! - Afară! Nu ești binevenit!
Jean-Carole, aici nu există dușmani, ci doar adversari.
Bună, Stéphane!
- Are cineva litera „E”? - Am eu una.
Reciclăm afișele de la prezidențiale pentru legislative, ecologic, frumos.
Dar ne chinuim cu „V”, „G” și „A”.
În fine, asta este.
Apropo de legislative, ai vrea să candidezi cu mine?
- Ca prim-ministru. - Ministră.
- Prim-ministră. - Primă.
- Primă-ministră, e totuna. - Dar nu asta e ideea.
În fine, ori asta, ori extrema dreaptă.
Nu refuz, dar am niște condiții.
Gata cu energia nucleară,
reducem zborurile cu 50%,
iar pentru al treilea copil e nevoie de aprobare.
Oamenii fac un copil, doi, pe urmă trei…
Sunt total de acord cu tine.
Eu vreau doar legea „Hrană curată fără plată”.
- Da. - Salarii pentru profesorii din cartiere.
- Măsuri sociale. - O idee excelentă!
În rest, faci ce vrei. Vii mâine la învestitură?
Mâine, nu. Poți reprograma?
Sincer, nu.
- Bine, vin mâine. - Corinne, fata mea!
Ce? Nu mai poți spune „fata mea”, „gagica mea”, s-a zis cu astea!
Nu sunt proprietatea ta.
Ai dreptate. Era doar o expresie.
O expresie de căcat.
- Bine. - Gata cu astea!
- Bine. - Eventual, zi „pula mea”.
Ai făcut tranziția?
Nu! Poți spune cu referire la tine.
- Așa, deci! Mă speriasem. - Te speriaseși? De ce?
De ce te speriaseși? De tranziție? Ai vreo problemă cu asta?
- Nu. - Spune drept!
Este ziua cea mare pentru președintele Blé.
Asistentul social venit din contextul diversității,
un anonim până acum trei luni,
a dejucat toate pronosticurile.
El va deveni astăzi al 26-lea președinte al Republicii Franceze.
Dar se confruntă cu numeroase obstacole.
Ce program are?
Va reuși să implementeze programul „Hrană curată fără plată”?
Va câștiga alegerile legislative fără un partid în spate?
Dar, mai ales, va rămâne în viață?
De ce alergi pe lângă mașină?
- Ce? - De ce alergi pe lângă mașină?
Ce-ai? Îmi fac datoria. Ai primit amenințări teroriste.
Bravo! Acum o să știe în ce mașină sunt.
Să-mi bag! Așa e.
Domnule președinte! Aici, vă rog!
Aici, domnule președinte!
- Aici! Uitați-vă încoace! - Aici, dle președinte!
Aici!
Domnule președinte!
Bun-venit, dle președinte!
Întoarceți-vă!
Deci îți derulezi mandatul în ținută de cartier?
Nu, dar vreau să fiu eu însumi. Ca pe străzi, ce?
Bine, m-am prins. Mișto.
Zâmbiți, vă rog!
De „carter”.
Aici, vă rog!
- Putem intra mai repede? - Da.
Dar n-o să fii mai în siguranță înăuntru.
Zâmbește, voinice!
Aici, dle președinte!
Relaxat.
- Încerc. - Nicio grijă.
În direcția aia. Acolo.
Un zâmbet, vă rog, domnule președinte!
- Mergem? - Hai!
Încă o fotografie!
- Jean-Pierre. - Bună ziua!
E o legendă aici.
- Da. - Super! Mișto! De unde ești?
Mali? Senegal? Gabon?
Sunt din Chambéry, domnule președinte.
Da. Așadar…
Jean-Pierre mi-a dat să ascult Magic System, cu „Premier Gaou”. E genial.
Hai să-ți prezint locul!
Da, Michel, în timp ce cei doi discută în privat soarta țării,
să mai aruncăm o privire la cadrul istoric de acum 15 minute.
Viitorul președinte de culoare,
despre ale cărui gusturi vestimentare mulți au spus că…
Voiam să mă uit.
Bună ziua!
- Vreau să-mi pun codițe. - Nu, eu nu…
- Nu tu! Valea! - Un minut, te rog!
Nu. Știu deja ce vrei.
Vrei să mă duci la învestitură ca să te primească Stéphane înapoi.
- Exact! - Ești genial, ce mai!
Tu ești genială. Incredibil!
Uberul așteaptă în față. Să mergem!
- N-o să ai timp să… - Încetează!
Las-o baltă! Élysée nu e de mine. Nu insista!
Mamă, ce reacție de laș!
- Poftim? - Te comporți foarte laș acum.
- Zău? - Da.
Nu te supăra, dar bărbatul tău e la Élysée
să-și suflece mânecile pentru a face ceva unic.
Luptă pentru valorile lui. Le apără. Face ceva măreț.
Dă-ți seama de unde veniți! Veniți de aici. Vezi?
Dintr-un fund de hazna.
Din canal. E plin de căcat, de șobolani.
- Copii malformați. - Gata, ajunge!
- Boli care nici nu există altundeva! - M-am prins. Bine.
Veniți de jos, iar acum puteți face schimbări la vârf.
La Élysée, în mă-sa!
- Ce dracu'? Ascultă-mă… - Bine.
Bărbatul tău schimbă lucrurile în țară.
Iar tu, canci! Pui codițe nu știu cui.
Uită-te la ea, o să-i stea ca naiba! Uită-te la ea, hai!
Codițe? Asta? Pe bune?
Ai șansa să fii prima femeie de culoare de la Élysée.
Și nu la menaj. E ceva colosal.
Mai gândește-te!
Vedere la grădină, cu expunere la sud…
Stai! Nu! Ce naiba…
Ce e?
Primești colete-bombă, amenințări cu moartea de te miri unde.
Și bei apă din primul pahar care îți cade în mână.
Dacă era otrăvită?
N-am băut.
În fine, am băut, dar…
Am scuipat-o discret.
- Așa, deci… - Cam așa.
Bine, gata, am înțeles. Frumos. Bravo! Foarte simbolic.
Bravo! Serios. Ajungi la Élysée și tragi un scuipat.
Pe Franța. „Țară, zdreanță ordinară.”
Ba nu. Doar m-am prefăcut că beau.
Și m-am prefăcut că scuip. E o veche tehnică Tai Chi.
Paharul e gol.
- Ai cu ce să notezi codurile? - Codurile?
Gata?
„Biștari, bară jos…
nouă, patru…
Gașcă, șapte, șapte.”
Sunt codurile nucleare?
E parola de la Wi-Fi.
- Codurile nucleare… - Da.
- Nu există așa ceva. - Știam.
- E un mit. - Clar, un mit.
Bun…
- Vrei? - Nu, mersi.
Stai! Nu-mi spune că fumezi droguri.
E CBD?
- Nu văd rostul CBD-ului. - Păi, e ca să nu te prăjești.
Exact. Ce sens are?
E tare drăcia. Bun, cred că asta e tot.
Baftă! Eu am șters-o.
Stai, nu pleca așa! N-ai niciun pont, niciun sfat?
- Sfat? - Da.
Ce vrei să-ți spun?
Da. Scuze! O chestiune esențială. Ceva foarte important.
Ceva la care să fii foarte atent.
Da, știu.
Terorismul, arabii și toate alea.
Nu! Mâncarea.
Aici mâncăm întruna. Și un președinte gras e inacceptabil.
Uită-te la mine!
Nu, tu te uiți la cămașă. Dar se observă, nu?
Poți să încerci. Pe sub asta sunt ca piatra. Haide!
Hai, dă! Pac! Bagă o directă de dreapta!
Dle președinte, n-o să vă lovesc.
Ba da, hai! Lovește! Ce-ai? Ce, n-ai coaie?
Hai! Ce naiba?
Doamne!
- Stai așa… - Domnule președinte!
Sunteți teafăr?
Sigur?
Da.
Așadar…
Salate și iar salate.
- Sunteți teafăr? - Da.
O să te schimbi, nu? O să…
Nu mergi la învestitură îmbrăcat așa.
Nu, e-n regulă, m-am pregătit.
- O să fie tare. Nicio grijă. - Bine. Minunat.
Doamnelor și domnilor, președintele Republicii!
Gata! Uite-l!
E băiatul meu!
Băiatul meu!
Vă salut!
Vă spun direct, eu n-o să vă iau cu vrăjeli.
O să vorbesc pe șleau.
Știu că se așteaptă multe de la mine
la oraș, la țară, în cartiere, chiar și în Franța de peste mări.
Voi încerca să dezamăgesc cât mai puțin. Știu ce se spune în presă.
„Stéphane Blé nu are program politic.” Bine. Nu e complet fals.
- Dar am un plan. - Nu…
Ca toți francezii să se trezească zilnic știind că Franța ține cu ei,
că există lege, dreptate și servicii medicale pentru toți.
Iată programul meu: să le fie tuturor bine.
De fapt, programul meu este Franța mleh.
Ce-i drăcia asta?
E în franceză?
Franța Blé?
Nu! Nu Franța Blé. Franța mleh.
E din arabă. „Mleh” înseamnă „super, mișto, relaxat”.
Ăsta e programul meu.
Dar, pentru asta, am nevoie de toți,
inclusiv de o „primă-ministră” de mare excepție.
E prezentă aici. Corinne Douanier.
Bravo!
Să facem gălăgie pentru Corinne Douanier!
Penibil.
Bine. Frumoasă atmosferă. Văd că nu e momentul.
Bun, mai departe!
Bună idee.
Înainte, copii ai patriei
Ziua gloriei…
A sosit
Domnule președinte, vă recunoaștem
ca Mare Maestru al Ordinului Legiunii de Onoare.
Stindardul însângerat s-a înălțat…
Ce faceți?
Stindardul însângerat s-a înălțat…
- Nu se pune la gât! - Stai calm, că știu. Îl probez.
…câmpiile noastre…
Răcnetele cruzilor ostași
Vin drept în brațele voastre
Să vă sugrume fiii și nevestele
- Felicitări! - Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
Bine. O să mă instalez la Élysée.
Dar să știi că nu vin de decor.
- Normal. - Situația negrilor trebuie schimbată.
- Altfel n-are rost. - Clar!
Vreau să mă ocup de lucruri importante. Despăgubiri coloniale, de pildă.
- Ai mare dreptate! - Bine.
Discutăm în pat, la noapte.
Nu, fără pat. Vreau propria cameră.
Nu cred că e atât de mare palatul.
La peste 1.000 de metri pătrați, găsim noi ceva.
E mult spațiu neutilizat.
Mă sună Keila. Alo?
Suntem la Élysée! Nu te mint.
Ai auzit de consimțământ?
Dar ai zis că nu refuzi postul de „primă-ministră”.
„Nu refuz” nu înseamnă că accept.
Dar o să spun „da”.
Cu o condiție, însă. Tu prezidezi, eu guvernez.
Vreau socialism, ecologie, feminism.
O Franță mleh.
Da.
Bine, hai!
Bine.
Acum trebuie să fug să fac pipi. Mă trece rău de tot.
Mațe-fripte, e zdreanță țara?
E de la stres.
Toate bune, dle președinte?
Pe bune?
L-am prins și am dat cu el de pământ. Pe urmă i-am cărat la pumni…
Nu m-am oprit. Am trăit pe străzi. Lumea nu știe.
Bine. Important e că ești în viață.
Nu spunem nimic despre atac.
Numirea lui Douanier e foarte bine primită și stăm bine în sondaje.
- E mișto un președinte care știe să dea. - Ba nu e!
Aici nu ești în cartier, înțelegi?
Nu vorbim despre atac.
- Categoric! Total de acord. - Mulțumesc.
Să fim optimiști! Și regret nespus.
A fost un mic rateu din partea noastră,
dar o să-i prindem complicele.
Nu înțeleg. Complicele?
Teroristul nu putea intra singur. Cineva din Élysée l-a ajutat să intre.
Cineva dintre noi.
Nu acuz pe nimeni, desigur, dar de data asta o iau personal.
- Mersi, Alice. - Bine.
- Noapte bună! - Pa!
Noapte bună, Stéphane! Ești în siguranță. Sau ar trebui să fii.
O să pregătim consiliul miniștrilor de mâine, da?
Odihnește-te! Fă-ți de lucru!
- Noapte bună! - Pa! Plecați cu toții? Bine.
Rămân singur-singurel.
- Da, dle președinte? - Salut…
Serviți chestii simple de mâncat, gen sendvișuri sau crochete de pui?
Avem file de cocoș poșat cu sos de pleurotus.
- În sos de ce? - De pleurotus, domnule președinte.
Bine, lasă! Noapte bună!
Noapte bună, dle președinte!
- Ai două minute? - Unde ai fost? Era să mor.
Avem o mică problemă.
După discursul tău, l-am căutat pe terorist peste tot.
Supraveghere completă, 360 de grade.
Și am văzut un individ dubios.
Avea mutră de nazist, ce mai…
Ditamai căpățâna. Atunci, ce-am făcut?
Am intervenit, i-am luat maul, l-am imobilizat, l-am neutralizat.
L-am șifonat nițel. E acolo.
Cine e?
Nu m-am prins din prima. Vorbea ciudat.
- Am căutat pe net. Norvegiană. - De ce vorbește norvegiană?
- E ambasadorul Norvegiei. - Futu-i!
În prima mea zi îmi faci așa ceva? Asta înseamnă închisoare.
Ne descurcăm noi.
Băga-mi-aș!
Subtitrarea: Liana Oprea