Je 19:59.
Během pár vteřin
uvidíte tváře dvou kandidátů, kteří se dostali do druhého kola.
Pět, čtyři,
tři, dva, jedna…
Stéphane Blé a Corinne Douanierová
postupují do druhého kola prezidentských voleb.
Ať už bude výsledek jakýkoli, tohle bude poprvé.
Francie bude mít poprvé za prezidenta černocha
nebo ženu.
Uděláme z tebe prvního černošského prezidenta
Francouzské republiky.
PŘED TŘEMI MĚSÍCI
Dnes pro vás na 7/9 máme ranní prezidentský speciál
s favoritem průzkumu.
Éricu Andréï, dobré ráno. Váš návrh…
Jako šikmá věž v Pise, moje věž páchne močí.
S kudrnatými vlasy jsem vypadal jako předkožka.
Všichni to jsou ilumináti, zeptejte se Mimie Mathyové.
Nejsem žádný hlupák, přísahám na Namek…
Ty podělaný boty v ložnici.
- Hned to bude. Promiň. Spěchám. - Proč to sem házíš?
Musím do salónu.
Nezapomeň na gynekologa zítra ve 14:00.
Já a zapomenout? Já tam budu.
První schůzka ohledně umělého oplodnění. Neboj se. Přijď včas.
Jsem vzhůru do noci, jsem ztracený jako Vegeta.
V 9-3 je to vostrý, tam dostaneš na zadek.
PREZIDENTSKÁ VOLEBNÍ KAMPAŇ, PRVNÍ KOLO
Planeta umírá.
Jejími vrahy není lidstvo, ale muži.
Mám na mysli muže s penisem, falusem, pindíkem.
Se svými varlaty a koulemi.
Mám pokračovat? Patriarchální společnost nám kope hrob.
Ta přehání.
Ne, nepřeháním.
- Jde o naše přežití. - Páni.
Volte 10. dubna ekofeminismus.
Moji milí krajané.
Všechno stoupá. Ceny, nezaměstnanost, chudoba.
Dokonce i teplota stoupá!
Řešení je očividné.
- Musíme poslat Araby domů. - Páni.
Francouzi, nenechte se dál utlačovat.
- Francouzi jsou jako já. - Ne, ten ne.
Jsou štědří,
starostliví, vstřícní, odvážní.
Ale jsou také unavení.
Vyčerpaní politikou, která je často odtržená od reality.
Jak jim můžu pomoct?
Jako starosta jsem investoval do mladých lidí.
Rozházel jsi peníze.
Takže 10. dubna hlasujte pro.
Pro statečnou Francii. Pro podnikavou a starostlivou Francii.
MODERNÍ LEVICE
Pro férovou Francii.
„Pro férovou Francii.“ Vtipálek.
Investoval. Co investoval? O čem to mluví?
VLASTNÍ DŘINOU!
ZELENÁ PROTI VŠEM
Dejte to sem, lakomci.
Viděli jste, jak jsem to zmáknul?
- Jak se máš? - Dobře.
Nezavolal jsi mi.
- Neboj se, zavolám ti. - Máš se dobře?
- Ahoj. - Jak se máš?
- To s těmi prázdninami není dobré. - Cože?
Ibrahim se na ně těšil.
- Všechno jsi zrušil. - Já ne. To on.
- Cože? - Vyčerpal rozpočet.
- Zavřel komunitní centrum. - Co budeme dělat?
Musíme jít volit.
- Jo, ale… - Jenom ne jeho.
- Ani prezident, ani starosta. - Nikdy.
- Dobře. - Nikdy!
- Hezký den. - Měj se.
- Hezký den. - Jo.
Sociální pracovník má zpoždění!
Co to má být?
Cómo estás?
Jak je? V pohodě?
Očividně si sám nepereš.
Pojďte se najíst a pak půjdete.
Lamine, najez se a běž na výcvik.
Já jsem s tím seknul.
- Dělali mi naschvály. - Děláš si srandu?
Dívali se na mě skrz prsty, jako by nikdy neviděli černocha.
Už mě pěkně štve.
Co to děláš?
- Stéphane, přestaň. - Haló?
Paní Sandalgianová? Stéphane Blé, Laminův sociální pracovník.
Měl menší problém, ale už je na cestě.
Přestaň s tím.
Proč jde pozdě?
Má zpoždění, protože mu právě zemřel otec.
Ano, právě mu zemřel otec. V africké kultuře je to tragédie.
V západní také? Ano, já vím.
Každopádně slibuji, že tohle bylo naposledy.
Otec mu nemůže umřít dvakrát.
Chápete.
Omlouvám se, to není vtipné.
A…
- Hned tam bude. Díky. - To nemůžeš.
- Najez se a běž. - Stéphane?
- Co je s tím džusem? - Děláš si srandu?
Kámo, nebudu tady pořád.
Nauč se ovládat. Co třeba když byl tvůj otec ve vězení?
Ovládal ses?
Ve vězení?
- Řekli mu, že šel do armády. - Je v armádě.
Je v armádě. Dělá kliky.
Vězení?
Samozřejmě tím myslím vězení vlastní mysli.
Mentální vězení.
Pojďte se podívat, venku je Andréï.
- Cože? - Ten hrozný starosta.
PREZIDENTSKÉ VOLBY - ANDRÉÏOVA KAMPAŇ
Jste v čele žebříčku tři měsíce před volbami.
Všichni vás kritizují. Levice říká, že jste ultrapravicový.
Dobrý den.
Levice říká, že jsem pravičák, pravice říká, že jsem levičák.
Nic to neznamená. Vysvětlím vám to.
Já představuji novou levici. Moderní levici.
Levici, která se nebojí vyhrnout rukávy, dát se do práce.
BUDOUCÍ PREZIDENT?
To je levice, kterou chci.
- Y dónde está el traballando? - Pardon?
Jsem bilingvní. Překvapuje vás to?
FAVORIT VOLEB
Stéphane! Jak se máte? Nepoznal jsem vás.
Stéphane pracuje s mládeží. Odvádí skvělou práci.
Dost těch keců. Dobře?
Vy víte, co chceme.
- Ano. - Respekt.
Nechceme, aby naše rodiště bylo nevýhodou.
To chceme.
- Samozřejmě. - My chceme to samé!
Máte pravdu, pane. Chci to samé, jak to řekla ona.
Také proto, že odsud pocházím. Pocházím z ghetta.
Republika mi dala všechno. Chci se jí odvděčit.
Nebo jí všechno vzít?
Pojďme. Spěcháme.
Za pět let vašeho úřadování
jste snížil rozpočet na sociální služby na polovinu
a ztrojnásobil jste výdaje za kamerové systémy.
Ale pane… Musím vám něco říct.
- Přestaňte mi říkat „pane“! - Dobře.
Známe se 15 let.
Přestaňte hrát divadlo pro kamery…
Máš pravdu, chlape. Máš pravdu, Stéphane.
Také mi neříkejte „chlape“.
Respektujte lidi.
Poslouchejte mě.
- Chci podporovat učňovské obory. - Jasně.
- Učňovské obory. - To potřebujeme.
Být lékařem, právníkem, inženýrem, to není pro nás?
- Pracujeme v kuchyních. - Není co dodat.
- Vezměte si zástěry. - Ne!
Stéphane, jednu věc po druhé.
Musíme se uklidnit.
Všichni tady jsou připraveni vyhrnout si rukávy.
- Ale když… - Je to tak.
Proč si vyhrnovat rukávy, když si musíte sundat kalhoty?
- Jo! - To je zabiják.
- Dobře řečeno. - Počkat.
Mám slogan pro vaši kampaň.
Nemůžu se dočkat. Poslouchám.
Je to „svoboda, rovnost, bratrství“.
Jo!
Pojďme. Spěcháme. Děkuji vám.
Chceš přijít o práci?
Bylo by lepší, kdybys měl děti,
než aby ses choval jako hlupák.
Jak to jde?
Víš, kolik má Jeanette vnoučat?
- Jedenáct. - Dvanáct.
Amen.
Řekni „amen“!
- Amen. - Dvanáct vnoučat.
A já mám nula.
Marion a já…
Pracujeme na tom. Není to snadné.
Děláme všechno, Simone, přísahám. Jen…
Už po ní netoužíš?
Sice trochu přibrala. Ale pořád je to krásná žena.
- Mami… - Tvůj otec… Ať odpočívá v pokoji.
- Není mrtvý. - Měl by být.
- Občas měl problém zvednout plachty. - Páni.
- Můžeš o tom se mnou mluvit. - Dobře.
Mít dítě je velmi náročné.
Je to náročné i finančně.
Pořád splácím půjčku za salón, takže…
Já mluvím o dítěti. Ona mluví o půjčce.
To je žena z Beninu.
Je ze Senegalu, ne z Beninu.
Z Toga, z Beninu, všechny milují peníze.
Cože?
Mami, kdo to vlastně je?
Jeanette. Kamarádka z kostela.
Její manžel je zlý muž.
Bude spát u tebe doma. Nemám pokoj navíc.
Simone, to nebude možné. Protože v ložnici děláme…
Jak se tomu říká, Stéphane?
- Ty to řešíš. - Počkej.
Všichni tady jsou připraveni vyhrnout si rukávy.
Proč vyhrnovat rukávy, když si musíte sundat kalhoty?
Stéphane Blé je sociální pracovník v projektu.
Nebál se postavit Éricovi Andréïovi.
Tohle je noční můra každého kandidáta během kampaně.
Objeví se neznámý člověk a pokazí návštěvu.
Ta osoba již není neznámá.
Média odvedla svou práci. Říkejme tomu Blé-mánie.
Je populární na Twitteru. Má dobré hlášky.
Pro zábavu jsme poprosili společnost na průzkumy,
aby ho podrobila zkoušce v kontextu prezidentských voleb.
Pokud by kandidoval. Jak by dopadl?
- Třeba jedno procento? - Ne, čtyři.
Čtyři procenta díky dvěma minutám v televizi?
Ano. Pokud to vztáhnete na voliče, jsou to dva miliony lidí.
Dva miliony?
Vidíš, jaké máš štěstí, že jsi s mým synem? Dva miliony!
- Četl jsi noviny? - Jo.
Nemůžu tomu uvěřit. Jsi slavný.
- Jak se máš? - Skvěle.
Viděli jsme tě v televizi se starostou.
- Děkuju. - Bylo to skvělé.
- To bylo neuvěřitelné. - Jo.
- Super. - Díky.
Stéphane!
Pane Blé!
Budete kandidovat na starostu?
Co si myslíte o sekularismu?
Budete kandidovat proti Andréiovi?
Jsem jen občan, kterého nebaví, že mu každých pět let někdo leze do zadku.
Zbytek času si nás nikdo nevšímá.
- Je to pro vás odpověď? - Žádné další otázky.
Už žádné otázky. Díky.
Pojď.
Kdo jsi?
William Crozon. Patnáct let jsem dělal vedoucího kampaně Socialistické strany.
Pomohl jsem pár skvělým lidem ke zvolení.
A někteří za nic nestáli. Ale žiji politikou.
A v tobě něco je.
Jenom mezi námi…
Neunavují tě už všichni ti běloši v politice?
Nikdo nezastupuje lidi jako my!
Ty jsi černoch?
Vypadáš jako Turek.
Právě jsi arabizoval, dokonce islamizoval
potomka Aimé Césaira.
- O nic nejde. - Vážně?
Zakladatele négritude.
- Toho znám. - Jo.
Kromě těch zubů je to skvělé.
- Byl jsi ve vězení? - Ne.
- Jsi ženatý? - Jo.
Skvěle. Máš děti?
- Ne. - Musíš jich mít hodně.
Jsi gay?
Co je to s tebou? Zbláznil ses?
Máš s tím problém?
Můžeš mi to říct. Jsem z ghetta. Vím, jak ti je.
Opravdu se mi nelíbí, co naznačuješ.
Lidi z ghetta už jsou jiní. Není to tak, jak si myslíš.
V mém bloku je jedna rodina se dvěma bratry a oba jsou gayové.
- A navíc jsou to Arabové. - Páni. A?
V té samé rodině…
Dobře. A?
Jsou dva.
- Moje chyba. - Tohle musíš změnit. Dobře?
Zbav se odporných myšlenek. Jsi důvěryhodný.
Jsi skvělý. Něco v tobě je.
Mám mozek. Mám strategii.
- Já mám taky mozek. - Trochu menší.
Ale dohromady
můžeme být dva černoši v Elysejském paláci.
Nový Barack a Michelle.
- Musím tě zastavit. - Bum!
Kdo je Barack a kdo Michelle v tomto příběhu?
Povídej.
Máš s tím vážně problém. Je to šílené.
Nesnažím se tě sbalit.
Chci z tebe udělat dalšího francouzského prezidenta.
- Už nejsem v politice. - Někdy jsi byl?
S mojí kapelou Státní gauneři.
Byli jsme zapálení.
- To už je za mnou. Je po všem. - To si nemyslím.
Viděl jsem ten vztek, jak jsi setřel Andréïe.
Leze mi svými proslovy na nervy.
- Skutečná řešení přicházejí zdola. - Přesně tak.
Řešení přicházejí zdola. Totéž platí pro řeky vlévající se do moře.
Nejsme méněcenní. Řešení musí být pro všechny.
To je kreolština. Jsem z Antil. Občas si nemůžu pomoct, když se naštvu.
Nesmíme zapomínat na zámořská území.
Nikdy.
Buď silný, tancuj.
Společně dokážeme velké věci. Vidím to.
Představuješ ghetto, černochy.
Utlačované Francouze, kteří nemají hlas.
Projekty. Jsem ze Sarcelles.
- Sarcelles? -Jo.
Znáš C-Murdera a tak?
- Jo. - To jsou moji lidi.
Odkud ze Sarcelles?
Vedle C-Murdera a toho všeho! Byli jsme…
V jaké čtvrti?
Tartier… Říká ti něco „Tartlet“?
Sakra.
Máš moji vizitku?
Tarterets! Sakra.
Ano?
Kde jsi?
- Už jsem na klinice! - Hned tam budu!
- Jsi otrava! - Neboj se.
Musíš to začít brát vážně.
Čekám na tebe. Nebereš telefon.
Jsou na to potřeba dva. Jestli se na to necítíš, tak mi to řekni!
Dobře, Stéphane?
Jsi tam?
- Ahoj. - Proč dáváš Laminovi práci?
Zbláznil ses?
Kolikrát jsem ti říkal, ať o tom tady nemluvíš?
Dělá výcvik. Prosím. Musí to dotáhnout do konce.
- Vážně. - Dobře.
Djibrile, pozdrav svého strýce.
Ahoj, Djibrile! Jak se máš?
- Nechci, aby s tebou pracoval. - Lamine je jako všichni ostatní.
Potřebuje jídlo.
Ne, není.
Marion a já se kvůli němu roky snažíme.
Dobře. Zaplatím mu za den a pošlu ho pryč.
- Dobře? - Dobře!
Díky, brácho!
Začneme deseti až dvanácti dny hormonálních injekcí.
Poté vám odebereme oocyty a spermie vašeho manžela.
Nebo vašeho… Máte někoho? Máte manžela?
- Pokud vím, tak ano. - Jsem tady! Přišel jsem o něco?
- Jak se máš? - Vy jste ten muž z televize.
Z televize.
- To jste vy. - Ano.
Vy jste Andréïovi ukázal.
Volila bych vás!
Ne, on nekandiduje.
Nezvládne ani přijít včas.
Měl jsem něco naléhavého. Pak ti to řeknu. Teď jsem tady na 200 %.
- Jsem tady. Neboj se. - Určitě?
- Ano. - Uvědomuješ si, co to obnáší?
Budu na hormonálních injekcích.
Bude to opravdu nepříjemné.
- Budeš muset poskytnout nějaké… - Sperma!
- Sperma. - Páni.
Budeš ho muset ochutnat, jestli je čerstvé.
- Takže… - Cože?
Nebuď takový puritán.
Jen si dáš trochu na rty, jako by to byl lesk na rty.
Vyzkoušíš, jestli to má nějakou chuť.
Pokud ti to vadí, tak na ruce.
- Dětská láhev. - Jo.
Není to nic šíleného. Dělají to všichni. Není to…
Přiznám se, že už jsem to jednou ochutnal.
Co jsou čtyři procenta? To by získala i moje máma.
Ale on ty čtyři procenta krade tobě.
- Já vím. - Ano.
Je tam 15 let!
Já jsem mu dal jeho první práci!
Kdybych byl na ministerstvu vnitra, tak bych mu zatopil.
- Není důležitý. - Ale ano!
Je to jen křikloun. Nic jiného.
Pozvi ho na meeting a je to vyřešeno.
- Vyloučeno. - A bude to.
Nesmíme přijít o diverzitu.
Štveš mě se svojí diverzitou!
Jsi samá diverzita!
Moje plakáty, můj manifest.
Diverzita se mnou skončí v posteli!
Já dávám a oni mi plivou do tváře!
Chci nějaký vděk. Možná jsem levičák, ale existují hranice!
- Chceš tím strávit celé dopoledne? - Ne.
- Dobře. - Ale potřebuji…
Zajdi za ním, dej mu pár drobků a je to.
Máme důležitější věci.
- Můj manifest. - Ano.
Lidé hlasují pro manifest, ale volí na základě vzhledu a image.
Podívej se na jeho obličej. Nemusím se bát.
Jo, ale má styl. Něco v něm je. Zatímco ty…
- Co já? - Zapracujeme na tom.
Tak zatím.
- Ibrahima srazili na motorce. - Vážně? Srazili ho?
- Přísahám. - Je to břídil.
Je to… Jasně.
Jak je?
Lamina sebrali poldové.
- Cože? - Chytili ho.
- Teď? - Jo!
Sakra…
- Kam jdete? Běžte. - Jdeme s tebou.
Už jsem to řekl třikrát.
Má to složité s rodiči. Jsem jeho sociální pracovník.
Pokud nejste rodič nebo zákonný zástupce, tak ho s vámi nepustím!
- Vážně? - Můžu vám pomoct?
Bez něj neodejdu. Pokud přijde o další den výcviku, tak ho vyhodí.
Jsem rozzlobený občan, jsem pobouřen vaším chováním.
Chci mluvit s kapitánem. Vyhrál jste.
Takhle mluvíš se mnou?
Pardon?
Pokud byla práva mého klienta porušena, tak máte průser!
Každá osoba ve vazbě má právo na důvěrnou schůzku s advokátem.
Článek 63-1 trestního řádu.
Chcete, aby po vás šly vnitřní záležitosti?
- Hezký večer. Děkuji. - Co tady děláš?
Dostanu tebe a toho kluka ven.
A…
vlastně je dobře, že jsi tady.
Jako Mandela. Skvělé.
Co s tím má společného Mandela?
Je to černoch, ty jsi černoch.
Byl ve vězení 27 let. Ty skoro dvě hodiny.
Skoro. Hodinu a 40 minut… Ne, hodinu a půl.
Každopádně jsi byl ve vězení. To z tebe dělá politického vězně.
Jako on! Musíme toho využít.
Trochu to rozvířím. Zavolám novináře.
Jakmile budeš venku, oznámíš svoji kandidaturu.
Ne!
Řekl jsem, že ne. Mám práci. Chci mít dítě se svojí ženou. Přestaň!
Jaký svět chceš svému dítěti zanechat?
Svět, ve kterém ho seberou, jakmile vybočí z řady?
Kde ho zavřou, protože je černoch?
Tohle chceš?
Nejsme méněcenní, ale všechny řeky se vlévají do moře.
To je kreolština?
Citát Frantze Fanona, který odjel do Alžírska
připravit muže na alžírskou revoluci.
Mluvili Alžířané kreolsky?
Později mluvil francouzsky, ale na začátku… Každopádně!
Co v dnešním světě chybí?
Naděje. Jak se rodí naděje?
Z jiskry.
A tou jiskrou
bys mohl být ty.
Nebo ne. To nevíme.
To mi na tobě přijde zajímavé.
Dostanu tě ven.
Osvoboďte Stéphana Blé!
- Všichni se prosím rozejděte. - Jasně!
- Jo, jasně. - Běžte.
Žádná spravedlnost, žádný mír.
Osvoboďte Stéphana Blé!
Budeme tady, dokud ho nepropustí.
Dobře, použijte plyn.
- Cože? - Použijte plyn.
Ne!
Chtějí použít plyn!
On má plyn!
POLICEJNÍ STANICE
Vychází ven. Stéphane!
Stéphane!
Sakra.
Přemýšlel jsi o tom?
Co myslíš?
Vždycky jsi mi říkal, že mám snít o velkých věcech.
A…
být prezidentem je velká věc.
Kámo. Nikdy nebudeš prezidentem!
Tohle je Francie. Ne Spojené státy.
Mají rádi černochy, když jsou zábavní,
když vyhrají World Cup
nebo zpívají gospel.
Dobře. Zábavný nejsem.
Netancuju a nezpívám gospel.
Nezajímá mě, jestli budu prezidentem. Chci, aby to bylo o opravdových lidech.
O skutečných lidech. Jako jsme my.
Ale bez tebe to nedokážu. Mandela bez Winnie není Mandela.
Neruším vás?
- Víš, že se nakonec rozvedli? - Jo?
- Nevěděl jsi to. - Věděl.
Samozřejmě, že ano.
- My jsme lepší. - Než Mandela?
S tebou ano.
Dobře, jdu do toho s tebou, ale nenechávej mě v tom samotnou.
Dáš mi všechny injekce.
Nemám ráda jehly.
Budeš na všech prohlídkách. Včas.
Ano.
A hlavně se
nestaň politikem.
Já?
- Ty! - Já?
Ty!
Stéphane Blé!
Děkuju.
Jsem tu dnes proto, abych vám řekl,
že kandiduji v prezidentských volbách Francouzské republiky!
Výborně!
Jo!
Je šílené, že muž z ghetta chce být prezidentem.
Ale pro mě je nejšílenější,
že 70 % Francouzů nechodí k volbám.
Všichni máme moc jen jednou za pět let!
Chci, abychom všichni měli moc 365 dní v roce.
Jo!
Lidé mě tady znají. Jsem sociální pracovník.
To, co dělám pro děti z ghetta, chci dělat v celostátním měřítku.
Jo!
Skutečným problémem všech voleb je…
- Pane Durandeau, jak se máte? - Dobře.
Díváte se?
Nevědí o zdravotní péči. Rodičovských příspěvcích.
Nevědí, jaké to je, když nemáte tátu. Když nemáte svůj pokoj.
Můj nejnovější chráněnec zahajuje kampaň.
Podívejte se. Myslím, že bude dobrý.
Slyšel jsem. Co chcete?
Co takhle žádný Andréï v druhém kole?
Jak?
Pomozte mi najít sponzory.
Dostanu ho na osm procent. Získáme levicové hlasy.
Andréï to nezvládne a máte volnou cestu.
- Co za to chcete? - Beauvau.
- Chci být personálním šéfem. - Vy máte ale drzost.
Máte zájem?
- Podívám se po sponzorech. - Dobře.
Chci dokázat, že můžete být černí,
pocházet z projektů, nenosit oblek
a milovat Francii.
Protože Francie patří nám! Všem!
Blé prezidentem!
Blé prezidentem! To je dobré.
Blé prezidentem!
Audi B, Státní gauneři.
Státní gauneři, 2005 a 2006.
Rok úspěchu.
Rozumíte?
Marianne, ty špinavá děvko!
Podívej se mi do očí, než odpráskneš moje předky.
Marianne, ty špinavá děvko!
Pojď mi ho vykouřit. Ošukej svoji matku.
Marianne, ty špinavá děvko! Pojď se se mnou pomazlit.
Mluv se mnou o Francii. To mě postaví.
Marianne, ty špinavá děvko. Je čas si vrznout.
Modrá, bílá, červená. Něco se musí změnit.
Modrá, bílá, sakra. Musí pryč.
- Co je to? - …mrdají Marseillaise…
- Nejsem… - Je to vytržené z kontextu…
Audi B, přestaň mi psát.
Překlad titulků: Markéta Schlemmerová