-Tarik, tager du nøglerne? -Jeg tager dem.
Tak.
Undskyld mig.
-Mind mig om, hvad du… -Hvad mener du?
-Jeg spørger bare. -Spørger jeg dig?
-Vent. -Bare for sjov.
-Hvad? -Lamine?
-Ja. -Markedsføring.
Det er ham, der sender et tweet om Statsskurkene.
-Ja. -Er jeg enig?
Videoen er måske dårlig. Vi havde ingen penge.
Men "Marianne, din luder" var en udtalelse mod…
Ingenting. Glem det. Lad os fokusere på holdet.
Det er ordnet.
Der er Mo. Min fætter. Han er ansvarlig for sikkerheden.
-Har han erfaring som bodyguard? -Ja.
Han hører mig.
Jeg har altid været hans bodyguard.
-Han var forsvarsløs. -Hov.
Jeg hjalp ham i femte klasse. Jeg gik i første klasse.
-Stop. -Det starter godt.
Sikkerhed er ikke kompliceret.
Man skal vide, hvem man ikke kan stole på, og det er nemt.
-Ja. -Jeg ved det for Stéphane.
-Frimurerne… -Hvad?
Ja. Staten.
Israel. Naturligvis.
Hvad?
-Jeg taler sandt. -Nå…
-Tag det roligt. -Man kan ikke tale frit.
Hold styr på ham. Han kan blive en Benalla.
Jeg fandt nøglerne.
Okay. Kom så.
Tag det roligt.
Det er her.
Kunderne bruger det ikke på grund af asbest. Ignorer rotterne.
Lad ikke affald ligge. Ellers er alt i orden. Velkommen.
-Hvorfor viser du os det igen? -Det er vores hovedkvarter.
-Vores hovedkvarter? -Ja.
Vi har et par uger til at få 500 borgmestre til at støtte os.
Vi må arbejde et sted.
Jeg arbejder nok hjemmefra.
RETTE MAND PÅ RETTE STED
Tak.
Bravo!
Jeg startede et vagtselskab, som du sagde.
-Godt. -Vi er klar til at arbejde.
Men vi venter på dig. Jeg har brug for dig.
Hjalp jeg ikke med at skrive reglerne? Med bankfolkene?
Hvad kan jeg give dig nu? Som borgmester? Intet.
Men som præsident…
Det er en helt anden skala. Jeg skal bare vælges.
Desværre står nogle folk i vejen for mig.
-Folk? -Din fætter.
Din fætter hjælper mig ikke. Han splitter venstrefløjen.
Hvis han stiller op, er jeg på den. Han tager stemmer fra mig.
Skal jeg tale med ham og…
Jeg sagde "skal". Hvad foreslår du?
Overtale ham diskret?
Ja, på den måde kan vi fortsætte med alles projekter.
-Hvad gør du? -Rørte dit skæg. Undskyld.
Pas på.
-Jeg rørte… -Lad være.
-Lamine? -Ja.
Vi er i hovedkvarteret med Stéphane, Mo…
-Lamine! -Ja. Jeg taler i telefon.
-Hej. -Plakaten! Er den okay?
Hvad med den? Ja, sådan.
STÉPHANE BLÉ FRANKRIG FOR ALLE
Lilla? Vatikanets farve. Seriøst?
Paven. Kirken.
-Slaveri, kolonisering. -Seriøst?
-Det er også Lakers. -Ja, og børn.
-Lakers' børn? -Nej, børn…
-Hej. -Hej! Hvordan går det, Yasmine?
-Fint. -Hør.
-Stéphane, Yasmine. -Hej.
Hun har ansvaret for kampagnen og strategien.
Hun er et geni. Hun læste statskundskab.
ENA.
Rart at møde dig.
Jeg er glad for at være her.
Jeg har ventet på et kandidatur som dit.
Engageret, socialistisk, radikal.
Vi arbejder som skøre.
-Dejligt. -Ja.
-Godt. -Super glad.
…lidt fortabt.
Det her er Didier, min ven Didi, min Did.
-Store D. Vi har lavet løjer. -Rart at møde dig.
Det bliver rart at møde folk, snakke.
-Siden jeg blev udskrevet fra klinikken… -En klinik?
Min kone…
Lømmel. Han står for sponsorerne. Han er et bæst, han kender alle.
Han kender 40.000 af 42.000 repræsentanter.
-Ja. -Ja.
-Jeg kender til dem. -Ja.
Borgmesteren i Saint Goulinard kan lide Calvados.
Saint Goulinard! Navnet…
Ham fra Geoffron-on-Oise kan lide sylte.
Ham fra Paury-les-Vignes kan lide små thailandske piger.
På 18-19 år.
-Det er myndigt… -Ja.
Vi tog til Pattaya sammen.
Jeg vil ikke holde på jer længere.
Vi har ingen sponsorer. Vi må i gang.
Her er listen over de repræsentanter, du skal møde. Okay? Understreget.
-Højrefløjen? -Vi har travlt.
Jeg glæder mig til at starte.
Tak. Jeg vidste ikke, ENA at havde…
-Havde… -Havde…
Havde hvad?
Kandidater.
-Okay. -Undskyld mig?
Det er sidste gang med Didier.
Ingen sexisme. Næste gang rapporterer jeg ham.
Ja, jeg er enig.
Så, Yasmine.
Her er de vigtigste idéer, vi skal forsvare.
Vi er stolte.
Gratis cafeteriaer,
mangfoldighed, universel indkomst, bånd mellem generationer.
-Jeg kom for at vinde. -Det gjorde vi også.
Det er for vagt.
-Mashallah. -Se på Douanier.
-Den grønne kandidat. -Ja.
-Hendes nul-affaldspolitik er meget stærk. -Det er intenst.
Det er umuligt at gennemføre.
Vi har brug for noget, der slår.
Der sætter spor. Radikalt.
Mashallah. Radikalt.
-Jeg taler med dig om det. -Med os.
Mashallah.
Det er bedst, hvis du stopper med at sige "mashallah".
-Du siger det meget. -Kom nu.
Alhamdulillah.
Uden stærke tiltag får vi ikke vores sponsorer.
Kampagnen er slut.
Vent. Forsigtig.
Forsigtig. Ikke for voldsomt.
Jeg stikker ind i fedtet. Der er mere end nok.
Og 3.000 euro om måneden er godt, ikke?
Hvordan vil du finansiere det?
Hvad vil du gøre? Sælge Eiffeltårnet? Nej.
Nej, du skal slå på de rigtige problemer.
For eksempel…
Ingen skat på mindstelønnen. Bum!
Enkelt, effektivt.
Nej! Rentefri lån til iværksættere.
Sådan.
Har du nogle venstreorienterede tiltag?
Nå, men giv mig indsprøjtningen. Jeg går i seng.
-Kom. -Det er gjort.
-Umuligt! -Det er det.
Ja, jeg så dem en aften.
Han tog hende med til Maki's. Den afrikanske restaurant.
-De skulle have fisk. -Jeannette!
Jeg efterlod indkøbene på tredje sal. Hent dem, Stéphane.
Det svin. Han ruinerede mig. Han tømte min bankkonto.
Sig noget.
Jeg ordner det. Det går ikke sådan her.
Kom så. Du må gøre noget.
Jeannette, du kan i det mindste sige "godaften".
-Hej, Stéphane. -Hej, tante.
Hej, min skat.
-Vi må tale om Jeannette. -Ekskluderer du mig?
Nej!
Jeg har det! Medieovervågning.
Det er din opgave, Simone.
Du tager denne notesbog, denne pen.
Der er et tv. Se alle kanaler.
Skriv ned, når han bliver nævnt.
-Selv børnekanalerne. Okay? -Okay.
Velkommen til holdet.
-Jeg talte med Didier. -Underskrifterne?
Han kæmper.
Han mangler et stærkt argument for at overbevise borgmestrene.
Det tiltag, der adskiller dig fra de andre.
Nu er du bare en sort fyr, der ikke engang kan rappe.
Men som vækker genklang i kvarteret. Ikke det pæne kvarter.
Det snuskede kvarter, grove kvarter,
voldtægtskvarteret, oprørskvarteret.
Bander, kalasjnikover, forladte babyer.
Køleskabe, der falder ned på brandmænd, der kom for at hjælpe.
-William! -Hijabben… Ja?
Forstået.
-Vi skal have en plan. -Hej.
Du er faldet til rette.
Hvorfor er han her? Hvorfor hænger du med klovne?
-Han er familie. -Familie?
Er jeg ikke familie?
-Jo. -Er jeg ikke familie?
Jeg skal tale med dig.
Smut. Vi kontakter valginstituttet for at justere din placering.
Det er en sjov idé, men den bliver ikke til noget, vel?
Det ville jeg ikke sige.
Hvad ville du sige? At vi får en sort præsident?
Det er Frankrig, bror.
En lederstilling på McDonald's er vild.
Målet er ikke at blive præsident, men at sende en besked.
Drømme er gode. Men se, hvor du er.
Der er ikke plads til det. Det er præsidentvalget.
Du er skør, bror. Glem det. Det er ikke for dig.
Generer jeg dig?
Du generer ikke mig. Men der er nogle, du generer.
Det er politik. Det er alle mod alle.
Tror du, de var interesserede, før du var i tv?
De vidste ikke, hvem du var. Jeg er her for dig.
-Er du her for mig? -Ja.
Så stem på mig. Jeg skal arbejde.
Tro mig, jeg har mine sponsorer.
Det er folk, der ikke er bange for at stå op om morgenen og gå på arbejde.
-Her er en dejlig butiksejer. Goddag. -Kan jeg hjælpe dig?
Du hjælper mig allerede med dette dejlige sted.
Denne dejlige salon, hvor der er så meget socialt liv, etnisk interaktivitet.
Din frisure er virkelig smuk.
Vi tager en kort pause.
Spar din tid. Jeg er ikke indblandet i Stéphanes kampagne.
Jeg tror, din mand er bestemt til en stor fremtid,
men han skal være på rette side. På min side.
Vi må dæmme op for højrefløjen, den yderste højrefløj,
for den presser på.
Hvordan går det med dit lån til salonen? Godt?
-Klarer du det? -Hvordan ved du det?
Det er min by. Jeg ved lidt om alt. Jeg kan hjælpe dig.
Jeg kender folk i banken.
Jeg tror, denne dame er berettiget til en kommunal støttefond?
Den kommunale støttefond for iværksætteri og aktiv mangfoldighed.
-Findes den? -Det gør den nu.
Lad mig give dig mit kort. Ring til mig.
Jeg regner med dig.
Tal med ham.
Vi har brug for ham, men på vores hold.
Han får ikke min stemme. Se hans ansigt.
Det er ikke en grund. Man stemmer ikke på et ansigt. Man stemmer på idéer.
Fortæl mig, hvad det siger dig. Der er ingen forkerte svar.
Det er en sort mand.
Med et handicap.
LØSNINGER KOMMER NEDEFRA
"Løsninger kommer nedenfra." Det er en, der har mistet fodfæstet.
-En paraplegiker. -Der.
-Det er slemt. -Nej.
Handicap er ikke svaret.
Stéphane er præsidentkandidat.
Vi må forstå, hvordan franskmænd opfatter ham.
Er det ikke ham med den klamme video?
Hvor han fornærmer Marianne. Og alt det?
-Den fyr er en nar. -Ja.
Ny taktik. Jeg siger nogle ord.
I rækker hånden op. Sig, hvis de betyder noget for dig.
Okay. Tillid?
Sikkerhed?
"Sort."
Narkohandel.
-Slumkvarterne. -Ja.
Polygami.
Ja, også det.
Det er langt ude. Okay? I har en lang, lang vej foran jer.
Hvad mener du med "lang"? Måske kan vi nå det.
Jeg tvivler stærkt.
Guy Georges ville have en bedre chance.
Forfatteren?
Nej, det er George Sand.
-Guy Georges? Voldtægtsmanden? -Ja.
Ja, voldtægtsmanden.
Okay. Vi er virkelig… Det er værre end alt.
Hvad er værre? Hitler? Undskyld, jeg tager den her.
Ja, vent.
Ja, Étienne?
Hvordan går studiet?
Det går godt.
Nej, videoen er helt glemt. Det er bag os.
Hvad er prioriteten nu? Det er sponsoraterne.
-Okay. -Du skal skaffe underskrifterne.
-Jeg gør, hvad jeg kan. -Ellers er spillet ude.
Hvordan kan jeg stå dårligere end Guy Georges?
Når han ikke stiller op?
Nej, seriøst, hans image er… Han vækker stor sympati.
Jeg tror, det virker. Vi skal bare finde ud af et tiltag.
-Stemmeret som 15-årig? -Du prøver ikke engang mere.
Hvad er der galt? Vil du se Gurli Gris?
-Er det din datter? -Min niece.
Der er noget, jeg ikke forstår. Er Gurli Gris ikke haram?
Da det er en gris.
Jeg spørger virkelig.
Didier skal bruge noget, der beroliger borgmestrene.
Medierne begynder at grave, så vi må se på din fortid.
Okay.
-Vi kan lige så godt finde snavs nu. -Jeg er helt ren.
-Ja? -Min fortid er ren.
-Okay. -Kom så.
-Har du begået skattesvindel? -Jeg betaler ikke skat.
Okay. Din straffeattest er ren.
-Har du været Marion utro? -Er du skør?
At jeg går med hijab, betyder ikke, at jeg intet ved om livet.
Jeg ser ikke på andre. Jeg har aldrig været Marion utro. Aldrig!
Er du også ren med hensyn til #MeToo?
-Helt rent. Kom så. -Okay.
Ikke engang famlen, upassende flirten, et pikbillede?
Intet. Okay?
Okay. Det er godt.
Det er normalt.
Ja.
For seks, syv år siden, før jeg mødte Marion.
Jeg tvang måske kortvarigt en pige.
Men vagt til en fest. Intet…
Rolig.
"Tvang måske"?
Ja. Du ved.
Til en fest. Vi havde drukket. Vi var fulde.
Pigen sagde ikke nej, men hun sagde heller ikke nødvendigvis ja.
For pokker.
Gammeldags. Sådan er livet.
Hvad gjorde du? Jeg arbejder ikke for en voldtægtsmand.
Kom nu, Yasmine. Tag det roligt.
Det ved vi ikke endnu. Hvad hedder hun?
Jeg husker ikke navnet.
Du gik i seng med hende uden at vide, hvad hun hed.
Jeg har lige et lille spørgsmål.
Skal kandidaten være ren? Eller hele holdet?
-Fordi faktisk… -Nej. Hold kæft!
-Okay. -Hør, hvornår var det?
Hvor var det? Find et navn, en adresse. Vi må finde hende.
Ellers er det overstået.
Intet præsidentvalg, ingen kampagne, intet.
Du ender i fængsel for voldtægt.
-Hold op, Yasmine! -Vi må sige det, som det er.
Vi ved ikke noget lige nu. Kom nu, Stéphane.
Hvor kan vi finde pigen?
Det er noget andet. Min eks svinede mig til over for alle,
bare fordi jeg havde noget med hendes kusine.
Stéphane. Hvor kan vi finde hende?
-Et minde, en gade, en ungdomsklub. -Kom nu. Husk.
Et fornavn.
Jeg ved det.
-Hvad? -Jeg vidste, han var underlig.
Hvad? Du dømmer en kandidat.
-Du er som vælgerne. -Nej.
-Man kan se det. -Hør her. Vær positiv.
-Hvis vi tror, vi taber… -Vil borgmestrene støtte en voldtægtsmand?
Hvad med formodningen om uskyld? Godt gået!
Wow. Hvad er det?
Jeg husker, hun arbejdede her.
-Det er dig, der stiller op til valget. -Ja.
Jeg genkender dig. Det er fedt, du er til messen.
Vi rejser penge til en skitur.
Det er fedt.
Velkommen.
Okay, min lille præsident.
Hvor er pigen?
-Det er hende derovre. -Hende?
Pigen i pink.
-Kom så. -Nej.
Kom så!
-Hej. -Kender vi hinanden?
-Hun husker intet. -Hvad?
Stop. Kom så.
Kan du ikke huske det? Til Métalisés fødselsdag.
-Jeg husker der ikke. -Der skete noget mellem jer.
En hurtig ting, måske så du ikke noget.
Måske skete det ikke engang.
Smil. Måske husker hun det.
Til Métalisés fødselsdag tog jeg dig med hjem.
Jeg tror, vi kneppede. Og vi vil bare vide, om det var…
Ordet er "samtykkende".
-"Elske", ikke "kneppe". -Samtykkende.
Det må det have været.
Ja! Er du stadig i live? Hvad fanden laver du her?
Vi er her for at se dig.
Vent. Kan du ikke huske det?
-Tja… -Hvad gjorde han?
Kan du ikke huske det?
Han kan ikke huske det. Er det slemt?
Der skete ikke noget.
-Intet. -Hvad betyder det?
-Intet. -Intet er intet.
-Der skete noget. -Nej.
Vi tog hjem til dig, fordi du var fuld.
Så bad du mig om at gøre ting.
Han spurgte.
-Jeg sagde nej. -Hun sagde nej.
Du spurgte, om det var tænderne. Jeg sagde ja. Du græd.
Du faldt i søvn, og jeg gik. Straks.
-Slut. -Det er det.
-Det er ingenting. -Ja.
Ikke voldtægt.
-Hvad? -Ingen kontakt.
Der skete intet. Det er godt. Han græd bare.
Tak. Stem på Blé den 10. april. Vi smutter. Hav en god aften.
-Er du sikker på, vi ikke kneppede? -Vi er sikre.
Han er ren. Vi kan starte med interviewene.
Vent!
Vil du danse?
Nej.
-Kom nu! -Ja.
Selvfølgelig.
-Nej. -Han danser fantastisk.
Du stiller op som præsident. Dans.
-Det vil jeg ikke. -Kom nu.
-Ja. -Kom så!
Det er et fællesskab.
Ikke et godt tegn.
Ikke godt.
Hej. Hvor skal du hen med den?
Issa købte ind til festen. Der er endda økologiske ting.
Økologisk? Med rabatkuponerne?
Det er faktisk vores hovedmål.
Spis godt for ingenting.
Vent. At spise godt er ingenting?
Nej.
Spis godt for ingenting. Gratis.
Intet er gratis.
Gør du det med vilje? Det er Frankrig. Vi har stemmeret.
-Har vi fri bevægelighed? -Ja.
Okay. Har vi også ytringsfrihed?
Ytringsfrihed. Bortset fra når du taler om jøderne.
Nej! Den lader vi ligge.
Fint.
Jeg vil indføre retten til at spise godt.
Man går med sin indkøbsvogn i supermarkedet,
fylder den med alt, man vil have, hvis det er økologisk og lokalt,
og går ud uden at betale.
Du godeste. Det er at stjæle.
Nej, mor.
-Det er revolution. -Stéph?
Jeg er ikke god til matematik, men revolutionen vil koste milliarder.
Hvis alle går ind i et supermarked og køber økologiske produkter
uden at betale, kan 67 millioner mennesker så gøre det?
Han har ret, det er noget vrøvl. Det er umuligt.
Jeg regnede på det. Det opvejes af besparelser på sundhedsvæsenet.
Regnede på det på 30 sekunder?
-Det er rigtigt. -Okay.
Vent. Det sparer vi ikke kun på.
Hvis man spiser bedre, bliver ens mentale helbred bedre,
man studerer bedre, opfører sig bedre.
Så der er færre betjente, færre dommere.
Vi fylder køleskabene og tømmer fængslerne.
Halleluja.
Jeg fik den idé for to år siden. Den samme.
Grundlæggende er tiltaget: "Spis godt,
betal ingenting."
-Amen. -Sådan!
Jeg havde det samme slogan.
"Spis halal, betal ingenting."
Med det får du alle araberne. Tro mig, der er mange af dem.
For mange. Det er en anden diskussion.
Per kvadratkilometer…
-Borgmestrene elskede det. -Ja?
Vi har en masse sponsorer.
Det er lang vej igen, men jeg tror på det. Idéen er fantastisk.
Andréï kom forbi. Forbi salonen.
-Hvad ville han? -Han ville hjælpe mig.
-Pis. -Stéphane.
Han kan give mig en hånd med lånet. Det ville løfte byrden fra vores skuldre.
Især med…
Vi ved, at du aldrig bliver præsident.
Nej, men Andréï,
han bliver præsident.
Arbejd med ham.
Giv ham et par tiltag, der virker for dig,
og det vil allerede være godt.
-Så han vendte dig imod mig? -Nej.
Han tilbød at betale lånet tilbage, glem négritude, Frantz Fanon.
Hvad sagde du?
Du illustrerer problemerne i Afrika.
-Ja. Okay. -Ja.
Nogen skal bare dukke op med penge, og du sælger ud…
Mig? Sælge ud?
-Ja! -Sælger jeg ud?
Du er glad, når jeg arbejder for at betale regningerne.
Du sidder der. "Jeg bliver præsident."
Hvad kan du finde ud af?
Udover at dømme folk? "Jeg bliver præsident."
-Sludder. -Ved du, hvem du er?
-Bokassa! -Hvad med dig, Mobutu?
-Med dit grimme ansigt. -Giscard d'Estaing!
Jeg forstår, Marion.
Jeg respekterer hans beslutning. Det er en af fordelene ved flertal.
Jo.
Dit… Undskyld.
Dit lån! Selvfølgelig ordner jeg det.
Jeg følger selv sagen. Du kan regne med mig.
Okay. Vi ses. I lige måde.
Du kan stikke dit lån skråt op, din sæk.
-Tak. Vi henter om lidt. -Jérôme!
-Ja, hvad? -Undskyld mig.
Kan I tage en kop kaffe?
Vi er på skideren.
-Hvorfor? -Idioten stiller op.
-Konen kunne ikke overbevise ham. -Der er stadig tid.
Ikke så meget. Hvad med hans sponsorer?
Jeg presser dem til at afvise ham, men…
-Jeg tror, at højrefløjen hjælper ham -Selvfølgelig!
Det er mine stemmer, han stjæler, ikke deres.
I sidste uge havde vi 23. Nu har vi 22.
Tærsklen til anden runde er 18.
-Atten. -Vi må gøre noget.
-Nej. -Jo, vi må.
Nej! Du ligger stadig i front. Nummer et!
Blé kører træt.
Koncentrer dig om vejen til Élysée. Du er der næsten.
Hold fokus.
-Okay? -Nej.
Kom her, Jérôme.
Du har nogle gode indfald, men her er du lidt grøn.
Vi må sætte hårdt ind.
Hvad?
-Bruge ufine tricks. -Nej, Éric.
Du skal ikke opføre dig som en bølle. Hverken du eller jeg er bøller.
Desværre leder jeg en by, hvor der er mange bøller. Mange.
Vidunderligt! Mange tak. Dit sponsorat betyder meget.
Tak, borgmester. Borgmesterinde? Jeg glemmer det.
Vi tager med glæde imod sponsoratet. Farvel. Hav en god aften.
Didier er på vej. Han kommer med sponsorat nummer 500.
Vi er tre timer fra deadline.
-Så sejren burde være i hus. -Ja!
-Utroligt. -Stéphane, du gør det.
Man må drømme store drømme.
-Ja. -Vi drømte store drømme.
-Præcis. -Efter alt…
Tillykke.
Det er skørt.
Didier? Hvad så?
Undskyld.
Jeg prøvede alt.
Jeg var sikker på, det sidste var givet. Jeg tilbød endda en tjeneste.
Jeg laver sjov. Tror jeg. Jeg ved det ikke.
Men en ting er sikkert…
-Vi fik ikke sponsoratet. -Pis.
Jeg kan ikke tro det.
Vi kan ikke stoppe ved 499.
Hvilket tilfælde. Vi mangler én.
-Det er helt sikkert et komplot fra… -Glem det.
Hvad gør vi?
Skal du have 500 underskrifter for at stille op?
Uden 500 underskrifter er det slut!
-Vi kan bryde ind? -Kom nu.
Det er alvor. Jeg laver ikke sjov.
-Vi mangler én. -Stop dit vrøvl.
FREMTID FOR VORES PLANET?
-Opfør dig ordentligt. -Lad os hellere gå.
Hun er miljøforkæmper. Hun kan sikkert lide sorte.
Hun har ikke givet nogen sit sponsorat.
Godaften, min herre. Jeg vil høre, om…
Med hvilken ret kalder du mig mand?
Godaften, frue.
-Jeg vil høre, om… -Okay.
Er man enten mand eller kvinde?
Der er visse træk, der viser, at du er en mand.
Du har skæg.
Ja, mænd har skæg, kvinder går med kjole.
Det er ofte sådan, det er. Selvom der er skæggede kvinder.
Undskyld mig. Hvor er Corinne Douanier?
-Hun er derovre. -Tak.
-Hvad laver vi her? -Hvad?
Det er Madagaskar. Se ham. Se deres ansigter.
-Høje, tynde, underlige mennesker. -Slap af.
-John Lennon. -Undskyld?
-Sinead O'Connor. -Hej.
Hej.
Lad mig ordne det. Jeg beder dig.
Perfekt planlægning. Tak, Lian.
Er det ikke for stramt?
Tværtimod.
Aftal møder. Jeg er i topform.
-Ja? -Hej.
Stéphane Blé. Præsidentkandidat.
Jeg ved, hvem du er.
William Crozon, kampagneleder, grå eminence.
Hjernen bag. Stabschef eller hovedrådgiver.
Jeg ved, hvad en stabschef er. Er det, fordi jeg er kvinde?
-Nej… -Jeg er i politik som dig.
Ja. Hvis du er kvinde, er der intet problem.
Du kan tale… Var det kinesisk?
-Ja. -Jeg genkendte det straks.
-Du var i Kina og det hele… -Ja.
Må jeg tale med dig udenfor i fem minutter?
Jeg er på vej ud. Kom med, hvis du vil.
Men uden dette politiske no-go. Undskyld.
Jeg er ikke et politisk no-go.
Min største passion er politik.
Også min, men jeg kan ikke lide fyre i jakkesæt. De afskar os fra vores base.
-"De"? -Jeg taler ikke med jer.
-Skal vi gå? -Ja.
-Det er en cardigan. -Okay.
-Jeg klarer det. -Med slidte sko.
Tænk, hvad folk smider ud.
Du er borgmester, kandidat. Kan du give mig dit sponsorat?
Måske. Hvad vej læner du politisk?
Mod venstre, men med det rod, de har skabt, ved jeg det ikke mere.
"Hverken eller" betyder højre.
Ikke mig.
Jeg ved, jeg ikke bliver valgt. Jeg vil tale om ting, ingen hører om.
Om de foreninger, der ikke får penge.
Om de mennesker, der kæmper i slummen, mit liv.
Og atomkraft?
Jeg er pisseligeglad.
Nej, kom nu.
Der er børn, der går i skole på tom mave.
De spiser én gang om dagen i kantinen. Det er ikke i orden.
Det må stoppe. Folk skal vide det. De skal høre det.
Vil du have det?
Kan du lide kakigrøn?
-Ja. -Så tag det.
Jeg har ikke en…
Og så har vi vores 500 sponsorer!
Takket være dig.
Træd tilbage!
Tekster af: Maiken Waldorff