‎- Tarik, îmi dai cheile, te rog? ‎- Da.
‎Mulțumesc!
‎Scuză-mă!
‎- Tu ce faci în… ‎- Cum adică?
‎- Întrebam și eu. ‎- Eu te întreb ce faci?
‎- Ce e? ‎- Lamine.
‎- Da… ‎- Campania digitală.
‎O să posteze mâine pe Twitter ‎despre Gealații Statului.
‎- Clar! ‎- Îl aprob?
‎Clipul e praf la nivel tehnic. ‎Eram lefteri.
‎Dar prin „țară, zdreanță ordinară” ‎noi criticam…
‎Nu criticați nimic. ‎Las-o baltă! Să ne gândim la echipă!
‎Am rezolvat-o.
‎Uite-l pe Mo, văru-meu! ‎O să se ocupe de securitate.
‎- Are experiență ca gardă de corp? ‎- Am.
‎Mă aude.
‎Îl păzesc de când eram mici. ‎Nu știe să se apere.
‎Îi recuperam gustarea în clasa I. ‎El era a V-a.
‎- Încetează! ‎- Nu e rău.
‎Securitatea nu e ceva complicat.
‎Trebuie doar să știi ‎în cine să n-ai încredere. Simplu.
‎- Da. ‎- Știu cine are boală pe el.
‎- Francmasonii… ‎- Poftim?
‎Da. Statul. Israelul, evident.
‎Ce e?
‎- Așa e. ‎- Păi…
‎- Potolește-te! ‎- Pot să mă exprim liber.
‎Ține-l în frâu! Să nu facă precum Benalla.
‎Am găsit cheile!
‎Bine. Hai!
‎Potolește-te…
‎Aici e.
‎Nu mai vin clienți din cauza azbestului. ‎Șobolanii nu-s o problemă.
‎Doar să nu lăsați mizerie! ‎Altfel, e în regulă. Bun-venit!
‎De ce ne arăți asta? Ce ținem aici?
‎E sediul nostru.
‎- Sediul nostru? ‎- Da.
‎În câteva săptămâni ‎trebuie să convingem 500 de primari.
‎Ne trebuie un spațiu.
‎O să vă sun de acasă.
‎SINGURUL CANDIDAT
‎Mulțumesc!
‎Bravo!
‎Am făcut cum ai zis. ‎Am firma mea de pază.
‎- Bine. ‎- Am oameni gata de treabă.
‎Chestia e că așteptăm ca tu să… ‎Am nevoie de tine.
‎Nu te-am ajutat eu cu statutul? ‎Cu banca?
‎Ce pot să-ți mai dau? ‎Ca primar? Nimic, mărunțișuri.
‎Dar când voi fi președinte…
‎E cu totul altceva. ‎Doar că trebuie să fiu ales.
‎Din păcate, ‎sunt unii care îmi stau în cale.
‎- Unii? ‎- Vărul tău.
‎Nu mă ajută. De fapt, mă încurcă.
‎Stânga se dezbină.
‎Dacă va candida, am belit-o, ‎fiindcă o să-mi fure voturi.
‎Vrei să merg la el…
‎N-am zis că vreau. Spun că… Ce propui?
‎Să-l conving discret?
‎Da, așa o să ne putem urma planurile.
‎- Ce faci? ‎- Ți-am atins barba. Scuze!
‎Ai grijă!
‎- Am atins… ‎- N-o face!
‎- Lamine! ‎- Da.
‎Suntem la sediu cu Stéphane, Mo…
‎- Lamine! ‎- Da! Vorbesc la telefon!
‎- Auzi? ‎- Afișul! E bine?
‎Ce-i cu el? Da, așa.
‎STÉPHANE BLÉ - FRANȚA PENTRU TOȚI
‎Violet? Culoarea Vaticanului? Pe bune?
‎Papa. Biserica.
‎- Sclavia, colonialismul. ‎- Pe bune?
‎- Dar și Lakers. ‎- Da, și copiii.
‎- Ai jucătorilor? ‎- Nu, copiii…
‎- Bună! ‎- Bună! Ce faci, Yasmine?
‎- Bine. ‎- Ascultă!
‎- Stéphane, Yasmine. ‎- Încântat!
‎Ea se va ocupa de campanie și strategie.
‎E un geniu. A studiat științe politice.
‎La ENA.
‎Încântat!
‎Sunt foarte fericită să fiu aici.
‎De mult aștept un candidat ca tine.
‎Angajat, socialist, radical. ‎Vom munci pe brânci și vom răzbi.
‎- Bine. ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Excelent!
‎S-a rătăcit.
‎El e Didier, amicul meu, Didi, Did.
‎Marele D. Am tras sfori împreună.
‎- Stéphane. ‎- Încântat!
‎E bine să socializezi, să discuți.
‎- De când m-au dat afară din clinică… ‎- Stai! Ce clinică?
‎Soția mea…
‎Pezevenghiule! Se va ocupa de sponsori. ‎E o bestie, îi știe pe toți.
‎Din 42.000 de aleși, el cunoaște 40.000.
‎- Da! ‎- Da!
‎- Știu ce vor. ‎- Da.
‎Primarului din Saint Goulinard ‎îi place Calvados.
‎Saint Goulinard! Ce nume…
‎Celui din Geoffron-on-Oise, caltaboșul.
‎Celui din Paury-les-Vignes ‎îi plac thailandezele fragede.
‎De 18, 19 ani.
‎- Majore, deci… ‎- Da.
‎Am fost cu el la Pattaya.
‎În fine, nu te mai reținem.
‎Nu avem sponsori. Trebuie să-i dăm bătaie!
‎Uite lista cu aleșii la care mergi! ‎Bine? I-am subliniat.
‎- Suntem de dreapta? ‎- Ne grăbim.
‎Sunt foarte fericită. Abia aștept!
‎Mă bucur. Nu știam că la ENA sunt…
‎- Sunt… ‎- Sunt…
‎Ce sunt?
‎Absolvenți.
‎- Bun! ‎- Scuze!
‎N-am spus nimic, dar e ultima oară.
‎Nu tolerăm sexismul. ‎Data viitoare îl reclam.
‎Da, de acord. Așadar, Yasmine!
‎Iată ideile principale ‎pe care le vom susține!
‎Suntem mândri.
‎Așadar, cantine gratuite,
‎diversitate, venit universal, ‎apropiere între generații.
‎- Eu am venit ca să înving. ‎- Și noi.
‎- Măsuri dure, precise. Uite, Douanier! ‎-‎ Mashallah!
‎- Ecologista. ‎- Da.
‎- Politică dură „zero deșeuri”. Taxa… ‎- Da.
‎- E tare! ‎- Dar irealizabil.
‎Ne trebuie ceva izbitor.
‎Care lasă urme. Radical, turbulent.
‎- Mashallah!‎ Turbulent, da. ‎- Clar.
‎- Abia aștept să discut cu tine. ‎- Cu noi.
‎Mashallah!
‎Și ar fi minunat ‎să nu mai spui ‎„mashallah”.
‎- Spui cam des. ‎- Te rog!
‎Alhamdulillah.
‎Fără măsuri dure, nu ne găsim sponsori. ‎Și adio campanie!
‎Stai! Ușurel! Blând!
‎Blând! N-o înfige ca nebunul!
‎O înfig în grăsime. E berechet.
‎Și salariul minim de 3.000 de euro. ‎Nu e rău, nu?
‎Cum îl finanțezi?
‎Ce, vinzi Turnul Eiffel? Nu.
‎Nu, trebuie să ataci problemele reale.
‎De pildă…
‎Zero contribuții de plată ‎la salariul minim. Pac!
‎La obiect, eficient.
‎Nu! Împrumuturi ‎cu dobândă zero pentru antreprenori.
‎Vezi? Direct!
‎Ai ceva de stânga? ‎La bază, eu sunt de stânga.
‎În fine, fă-mi odată injecția! ‎Vreau să mă culc.
‎- Hai! ‎- Ți-am făcut-o.
‎- Nu te cred! ‎- Ba da.
‎Da, i-am văzut într-o seară.
‎O ducea la Maki. ‎Genul ăla de restaurant african.
‎- A dus-o să mănânce pește. ‎- Jeanette!
‎Am lăsat cumpărăturile la etajul trei. ‎Du-te să le iei, Stéphane!
‎Ticălosul! M-a distrus! ‎Mi-a golit tot contul.
‎Zi ceva!
‎O să intervin. Nu rămâne așa.
‎Păi, hai! Trebuie să faci ceva.
‎Jeanette, nu se face așa! ‎Măcar zi „bună seara”!
‎Bună, Stéphane!
‎- Bună, mătușă! ‎- Bună!
‎- Trebuie să vorbim despre Jeanette. ‎- Mă excluzi?
‎Nu.
‎Asta e! Știu! Monitorizare media! ‎Asta o să faci dumneata, Simone.
‎Ia carnețelul ăsta și pixul ăsta!
‎Alături e un TV. Vezi toate posturile. ‎Cum pomenesc de el, notezi.
‎- Și la cele pentru copii. ‎- Bine.
‎Bun-venit în echipă!
‎- Am vorbit cu Didier. ‎- Cum e cu semnăturile?
‎Greu.
‎Nu are un argument puternic ‎pentru primari.
‎Măsura care te diferențiază de ceilalți.
‎Momentan, ești un tip de culoare ‎care cântă prost rap.
‎Dar care evocă viața de cartier. ‎Nu aia frumoasă.
‎Aia mizeră, scabroasă,
‎cu violuri și revolte.
‎Bande, Kalașnikov, bebeluși abandonați.
‎Frigidere care cad de la etaj ‎pe pompierii veniți să ajute.
‎- William! ‎- Hijabul… Da?
‎Am înțeles.
‎- Ne trebuie o măsură. ‎- Bună!
‎Te-ai instalat bine.
‎El ce caută aici? ‎De ce te încurci cu măscărici?
‎- Mi-e rudă. ‎- Rudă?
‎Eu nu-ți sunt?
‎- Și tu. ‎- Nu ți-s rudă?
‎Trebuie să vorbim.
‎Du-te! O să contactăm institutul de sondaj ‎ca să-ți ajustăm poziția.
‎E simpatică scamatoria ta, ‎dar n-o să meargă.
‎Eu n-aș spune asta.
‎Dar ce ai spune? ‎Că o să avem un președinte negru?
‎Suntem în Franța, frate. Zici mersi ‎dacă ești manager la McDonald's.
‎Scopul nu e să fiu președinte. ‎Vreau să transmit un mesaj.
‎E bine să visezi. Dar uite unde ești! ‎Nu e loc de așa ceva. Președinția!
‎O iei razna, frate. ‎Las-o baltă! Nu-i de tine.
‎Te deranjez cu ceva? Ce-ai?
‎Nu pe mine. Dar îi deranjezi pe alții.
‎Așa e în politică. E care pe care.
‎Crezi că le păsa ‎până să apari la televizor?
‎Nici nu știau cine ești. Eu țin cu tine.
‎- Zău? ‎- Normal.
‎Atunci votează-mă! Scuze, am treabă.
‎Crede-mă, o să găsesc sponsori.
‎Iată niște oameni care nu se sfiesc ‎să muncească de dimineață! Drace!
‎- Iată o patroană drăguță! Bună ziua! ‎- Cu ce vă ajut?
‎Mă ajutați deja cu acest loc minunat.
‎Cu acest salon drăguț ‎plin de viață, de interacțiune etnică!
‎Foarte frumoasă tunsoare!
‎Vă rog!
‎O să luăm o mică pauză.
‎Vă scutesc de introduceri. ‎Nu lucrez la campania lui Stéphane.
‎Pe soțul dumneavoastră ‎îl așteaptă un viitor luminos,
‎dar trebuie să fie în tabăra potrivită.
‎În tabăra mea.
‎Trebuie să facem front comun ‎mai ales contra extremei drepte,
‎căci, sunt sigur că sunteți de acord, ‎ne suflă în ceafă.
‎Cum merge cu împrumutul pentru salon?
‎- Vă descurcați? ‎- De unde știți?
‎E orașul meu. ‎Știu câte puțin din toate. Vă pot ajuta.
‎Știu câțiva oameni de la bancă.
‎Cred că doamna e eligibilă ‎pentru un fond de susținere municipal?
‎Fondul de susținere pentru antreprenoriat ‎și diversitate activă. Da.
‎- Există așa ceva? ‎- Acum există.
‎Vă las cartea de vizită. ‎Sunați-mă oricând!
‎Contez pe dumneavoastră. Vorbiți cu el!
‎E nevoie de el, ‎dar în echipa noastră. Bun.
‎Nu l-aș vota. I-ai văzut mutra?
‎Nu. Nu e un motiv. ‎Nu se votează o față. Se votează idei, da?
‎Gata! Ajunge!
‎Haideți, spuneți-mi ce vă inspiră! ‎Nu există răspunsuri greșite.
‎E un bărbat de culoare.
‎Cu o dizabilitate.
‎„Soluțiile reale vin de jos.” ‎E cineva care și-a pierdut picioarele.
‎- E paraplegic. ‎- Așa!
‎- Groaznic! ‎- Nu.
‎Dizabilitatea e o pistă proastă.
‎Stéphane candidează la președinție.
‎Asta ne va ajuta ‎să înțelegem cum e perceput.
‎Nu era în clipul ăla scârbos?
‎Insultă simbolul țării și de-astea…
‎- E un căcănar. ‎- Da.
‎Încercăm altceva. Vă dau niște cuvinte. ‎Ridicați mâna dacă le asociați cu el!
‎Bun. Încredere?
‎Securitate?
‎„Negru.”
‎Trafic.
‎- Mahala. ‎- Da.
‎Poligamie.
‎Da. Și asta.
‎Nu stăm bine. Da? ‎Aveți extrem de mult de recuperat.
‎„Extrem de mult”? Cât? Poate reușim.
‎N-am mai văzut așa ceva. ‎Și Guy Georges ar sta mai bine.
‎Aoleu! Scriitorul?
‎Nu, aia e George Sand.
‎- Guy Georges? Hait! Violatorul? ‎- Da.
‎Da, violatorul.
‎Deci suntem la coada cozii, practic.
‎Cine e mai jos? Hitler? ‎Scuze, răspund la telefon.
‎Da, o clipă! Scuze!
‎- Da, Étienne? ‎- Cum merge studiul?
‎Ascultă, merge grozav.
‎Te asigur, clipul e dat uitării. S-a dus.
‎Ce avem ca prioritate? Sponsorizările.
‎- Bine. ‎- Trebuie să-mi aduci semnături.
‎- Să văd ce pot face. ‎- Dacă nu, s-a terminat.
‎Cum e posibil să fiu sub Guy Georges?
‎El nici n-a candidat.
‎Nu, serios! Imaginea lui e… ‎Atrage o simpatie de pomină.
‎Cred că o să ne descurcăm. ‎Ne trebuie doar măsura aia afurisită.
‎- Se votează de la 15 ani? ‎- Nici nu mai faci efort.
‎Ce e? Vrei să mai vezi ‎Purcelușa Peppa?
‎- E fetița ta? ‎- Nu, nepoata.
‎E ceva ce nu înțeleg. ‎Purcelușa Peppa‎ nu e haram?
‎Fiindcă e purcea.
‎Întreb serios.
‎Didier vrea date despre tine, ‎pentru primari.
‎Presa o să sape. ‎Trebuie să-ți verificăm trecutul.
‎Bine.
‎Mai bine găsim acum problemele.
‎Sunt sută la sută nepătat.
‎- Da? ‎- Am un trecut fără pată.
‎- Bine. ‎- Dă-i bătaie!
‎Super! Ai făcut fraude fiscale?
‎- Nu sunt plătitor de taxe. ‎- Bine. Cazierul judiciar e bun.
‎- Ai înșelat-o pe Marion? ‎- Ești cu capul?
‎Dacă port hijab nu înseamnă ‎că nu cunosc viața. Spune-mi!
‎Nu mă uit după altele. ‎N-am înșelat-o niciodată pe Marion.
‎Deci și pe tema #MeToo ești nepătat?
‎- Sută la sută. Dă-i bătaie! ‎- Bine.
‎Nici măcar un pipăit, ‎un flirt nepotrivit, o poză obscenă?
‎Nimic! Bine?
‎Bine. Foarte bine!
‎Bine… Adică normal.
‎Da! Acum șapte ani, ‎înainte s-o cunosc pe Marion, poate.
‎Am profitat o dată de o tipă.
‎Dar vag, la o petrecere. Nimic care să…
‎- Nu te ambala! ‎- Ai „profitat”?
‎În fine! Știi tu.
‎La petrecere, băuserăm cam mult. ‎Eram rupți, înțelegi?
‎Ea n-a zis „nu”, dar n-a zis nici „da”.
‎Frate!
‎Ca pe vremuri. Așa e-n viață.
‎Ce i-ai făcut, adică? ‎Te previn, nu lucrez pentru violatori.
‎Yasmine, te rog, calmează-te!
‎Încă nu știm povestea. Cum o cheamă?
‎- Nici nu-mi mai amintesc. ‎- Te culci cu una fără să-i știi numele.
‎Am și eu o mică întrebare.
‎Candidatul trebuie să fie nepătat? ‎Sau echipa?
‎- Fiindcă… ‎- Nu! Gura!
‎- Bine. ‎- Când a fost?
‎Unde? Dă-mi un nume, o adresă, orice! ‎Trebuie s-o găsim.
‎Altfel, s-a terminat.
‎Nu tu campanie, președinție, nimic!
‎O să ajungi la închisoare pentru viol.
‎- Gata, Yasmine! ‎- Ăsta e adevărul!
‎Încă nu știm nimic.
‎Stéphane, concentrează-te! ‎Unde o găsim pe fata asta?
‎La mine e altfel.
‎Fosta mea m-a făcut de rahat peste tot
‎pentru o simplă aventură cu vară-sa.
‎Stéphane! Unde o găsim?
‎- O amintire, o stradă, un club. ‎- Hai, adu-ți aminte!
‎Un prenume.
‎Știu!
‎- Ce? ‎- La mutra lui, știam că e dubios.
‎Ce mutră? Judeci un candidat.
‎- Mai rău ca alegătorii. ‎- Ba nu.
‎- Se vede. ‎- Gândește pozitiv!
‎- Dacă pornim cu gândul că pierdem… ‎- Crezi că vor sponsoriza un violator?
‎Nu mai există ‎prezumție de nevinovăție? Bravo!
‎Aoleu! Ce-i asta?
‎Îmi amintesc că lucra aici.
‎- Dv. candidați la alegeri. ‎- Da.
‎Vă recunosc. ‎Ce drăguț că ați venit la eveniment!
‎Strângem fonduri ‎pentru o excursie la schi.
‎Tare!
‎Bine ați venit!
‎Hai, micul meu președinte!
‎Unde e fata?
‎- E cea de acolo. ‎- Ea?
‎Da, tipa în roz.
‎- Hai! ‎- Nu.
‎Hai!
‎- Bună! ‎- Ne cunoaștem?
‎- Nu-și amintește. ‎- Ce?
‎Nu! Hai! Zi!
‎Nu-ți amintești? ‎Acum șapte ani, la ziua lui Métalisé?
‎- Nu-mi amintesc. ‎- A fost ceva între voi.
‎Ceva pe fugă. Poate n-ați observat.
‎Poate nici nu s-a întâmplat.
‎Zâmbește! Poate vă amintiți.
‎La ziua lui Métalisé, ‎te-am dus la mine acasă.
‎Cred că ne-am tras-o. ‎Voiam doar să știm dacă a fost…
‎„Consimțit” vrei să spui.
‎- Ați făcut dragoste. ‎- Consimțit.
‎Probabil că așa a fost.
‎Da! Mai trăiești? Ce naiba cauți aici?
‎De fapt, am venit la tine.
‎Stai! Nu-ți amintești?
‎- Păi… ‎- Ce a făcut?
‎Nu-ți amintești cum a fost?
‎Nu-și amintește. De ce? E de rău?
‎N-am făcut nimic.
‎- Nimic. ‎- Adică?
‎- Nimic. ‎- Adică nimic!
‎- Ceva a fost. ‎- Ba nu.
‎Ne-am dus la tine fiindcă erai beat rupt.
‎Apoi mi-ai propus să fac chestii.
‎A cerut voie.
‎- Am refuzat. ‎- A refuzat.
‎Ai întrebat dacă din cauza dinților. ‎Am zis că da. Ai plâns.
‎Ai adormit și am plecat. Imediat.
‎- Punct! ‎- Punct!
‎- Deci nimic. ‎- Da.
‎Fără viol.
‎- Ce? ‎- Fără contact.
‎Nu s-a întâmplat nimic. ‎Grozav! Doar a plâns.
‎Mulțumesc! Votați cu Blé în 10 aprilie! ‎A plecat. Seară… Zi bună!
‎- Ești sigură că nu ne-am tras-o? ‎- Suntem siguri.
‎E bine. E nepătat. ‎Putem începe interviurile.
‎Stați, nu plecați!
‎Vreți să dansați?
‎Nu.
‎- Haideți! ‎- Da.
‎Sigur că vrei.
‎- Ba nu. ‎- Dansează genial.
‎Candidezi la președinție. Dansează!
‎- Nu vreau. ‎- Haideți!
‎- Da. ‎- Haideți!
‎E ceva comunitar.
‎Nu e un semn bun.
‎Nu-i a bună.
‎Alo! Unde te duci cu ăsta?
‎Le-a cumpărat Issa pentru petrecere. ‎Sunt și chestii bio.
‎Bio? Cu cupoanele de reduceri?
‎Asta e principala noastră măsură.
‎Hrană curată degeaba dată.
‎Stai… Adică degeaba mănânci hrană curată?
‎Nu.
‎Hrană curată degeaba dată. Gratis.
‎Nimic nu e gratis.
‎O faceți dinadins? ‎E Franța. Avem dreptul la vot.
‎- La liberă circulație. ‎- Da.
‎Bun. Și libertate de exprimare?
‎Libertate de exprimare… ‎Doar să nu vorbim de evrei.
‎Nu! Nu deschidem subiectul.
‎Bine.
‎Vreau să introduc dreptul la hrană curată.
‎Iei căruciorul, te duci la supermarket,
‎îl umpli cu ce vrei, câtă vreme e bio,
‎din producția locală, ‎și pleci fără să plătești.
‎- Doamne sfinte! Ăsta e furt! ‎- Nu, mamă.
‎- E o revoluție. ‎- Stéph?
‎Nu le am cu matematica, ‎dar revoluția asta o să ne coste miliarde.
‎Dacă fiecare francez cumpără ‎produse bio de la supermarket
‎și nu plătește, cum ne descurcăm ‎cu 67 de milioane de oameni?
‎Are dreptate, e absurd. E imposibil.
‎Am estimat costurile.
‎- Se autofinanțează din sănătate. ‎- Ai estimat în 30 de secunde?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Stați! Nu economisim doar aici.
‎Dacă mănânci mai sănătos, ‎stai mai bine psihic,
‎înveți mai bine, greșești mai rar.
‎Deci, mai puțini polițiști și judecători.
‎Umplem frigiderele și golim închisorile.
‎Aleluia!
‎Am avut acum doi ani fix ideea asta.
‎Pe scurt, măsura e: „Hrană curată…
‎fără plată.”
‎- Amin! ‎- Frumos!
‎Ăsta era și sloganul meu!
‎„Hrană halal fără plată.”
‎Cu asta, îi prinzi pe toți arabii. ‎Crede-mă, sunt mulți!
‎Cam mulți. Dar asta e altă discuție…
‎Pe kilometru pătrat, sunt…
‎- Primarilor le-a plăcut. ‎- Da?
‎Avem o grămadă de sponsori.
‎Suntem departe, ‎dar cred în ideea asta. E genială.
‎Știi, a trecut Andréï…
‎pe la salon.
‎- Ce voia? ‎- Să mă ajute.
‎- Rahat! ‎- Stéphane!
‎Mi-ar da o mână de ajutor cu împrumutul. ‎Ne-ar lua o povară de pe umeri.
‎Mai ales cu…
‎Știm amândoi că n-o să ieși președinte.
‎Dar Andréï, el va ajunge președinte.
‎Colaborează cu el!
‎Dă-i niște sugestii care te avantajează
‎și deja e foarte bine.
‎- Deci a venit și te-a convertit? ‎- Nu…
‎A zis că-ți plătește creditul ‎și adio negritudine și Frantz Fanon!
‎- Uiți tot? ‎- Ce-ai spus?
‎Tu ilustrezi problemele din Africa.
‎- Da? Bine. ‎- Da.
‎E suficient ‎să apară cineva cu niște bani și te vinzi…
‎Ce? Eu mă vând?
‎- Evident! ‎- Eu mă vând?
‎Dar îți convine ‎când mă vând ca să plătesc facturile!
‎Tu zaci acolo! „O să fiu președinte.”
‎N-ai nimic în cap! Ce știi tu?
‎În afară de a judeca oamenii. ‎„O să fiu președinte.”
‎- Aiureli! ‎- Știi ce ești?
‎- Un Bokassa! ‎- Dar tu, Mobutu?
‎- Cu mutra ta pocită! ‎- Giscard d'Estaing!
‎Înțeleg, dnă Marion. Îi respect decizia.
‎E printre beneficiile pluralismului.
‎Da.
‎Poftim? Ce anume?
‎Împrumutul! Sigur că o să mă ocup.
‎Voi urmări personal dosarul. ‎Puteți conta pe mine.
‎Bine. Pe curând! Asemenea!
‎Să-ți bagi în cur împrumutul, zdreanță!
‎- Mulțumim! Reluăm imediat. ‎- Jérôme!
‎- Da? ‎- Scuzați!
‎Mergeți la o cafea?
‎Am dat de dracu'.
‎- De ce? ‎- Boul candidează.
‎- Nu l-a convins nevastă-sa. ‎- Mai e mult din campanie.
‎Nu prea mult. Și sponsorii lui?
‎Îi presez să-l refuze, dar…
‎- Cred că îl ajută dreapta. ‎- Normal!
‎Nu le fură lor voturile. Mi le fură mie.
‎Săptămâna trecută eram la 23. Acum, la 22.
‎Și limita pentru turul doi e 18.
‎- 18. ‎- Trebuie să facem ceva.
‎- N-avem ce. ‎- Trebuie!
‎Nu e nimic de făcut. ‎Rămâi favoritul. Primul!
‎Blé o să-și piardă avântul.
‎Concentrează-te la drumul spre Élysée! ‎Mai ai puțin. Rămâi concentrat!
‎- Bine? ‎- Nu.
‎Vino încoace, Jérôme!
‎Uneori dai sfaturi valoroase, ‎dar n-ai experiență.
‎Trebuie să lovim fulgerător.
‎Poftim?
‎- Sub centură. ‎- Nu, Éric.
‎Nu-ți cer să te porți ca un golan. ‎Nu ești golan. Nici eu nu sunt.
‎Din păcate, administrez un oraș ‎cu mulți golani. Foarte mulți.
‎Minunat! Mulțumesc! ‎Sponsorizarea asta înseamnă mult.
‎Mulțumesc, dnă primar! ‎Sau dnă primăriță? Mereu uit.
‎Ne bucurăm să acceptăm sponsorizarea. ‎La revedere! Seară bună!
‎Didier e pe drum. ‎Cu sponsorizarea numărul 500.
‎Mai sunt trei ore până la termenul limită.
‎- Deci stăm excelent. ‎- Da!
‎- Nu se poate! ‎- Stéphane, răzbești!
‎Ți-am zis. Visuri mari.
‎- Am avut visuri mari. ‎- Nu tu, noi.
‎- Exact. ‎- După atâta…
‎Felicitări!
‎E de comă!
‎Didier! Așadar?
‎Îmi pare rău.
‎M-am chinuit. Am încercat totul.
‎Eram sigur de ultimul. ‎M-am și oferit să-l satisfac.
‎Glumesc. Cred că am făcut-o. Nu mai știu.
‎În fine, un lucru e sigur.
‎- Nu ne sponsorizează. ‎- Fir-ar!
‎Nu-mi vine să cred!
‎Nu ne putem împotmoli la 499.
‎Auzi, coincidență! Ne lipsește unul.
‎- E clar, e o conspirație… ‎- Încetează!
‎Stéphane, ce facem?
‎Chiar îți trebuie 500 de semnături?
‎Da, fără ele suntem morți.
‎- Dacă dăm spargere? ‎- Zău așa!
‎Mo, fii serios! Nu e de glumă.
‎- Lipsește unul! ‎- Lasă prostiile!
‎CE VIITOR ARE PLANETA?
‎- Fii cuminte! ‎- N-avem ce face aici. Hai!
‎Ba da! E ecologistă. ‎Îi plac persoanele de culoare.
‎N-a dat nicio sponsorizare.
‎Bună seara, domnule! Aș vrea să știu…
‎Cu ce drept spuneți că sunt bărbat?
‎- Bună seara, doamnă! Voiam să știu… ‎- Bine. Deci ori bărbat, ori femeie?
‎Nu știu, anumite elemente indică ‎faptul că sunteți bărbat.
‎Aveți… barbă.
‎Da, bărbații au barbă, ‎femeile poartă fuste.
‎Cel mai adesea, da. ‎Deși există femei cu barbă.
‎Scuzați, unde e Corinne Douanier?
‎- Acolo. ‎- Mulțumesc!
‎- Ce căutăm aici? ‎- Poftim?
‎E un circ. ‎L-ai văzut pe ăla? Uite ce mutre!
‎- Înalți, slabi, ciudați. ‎- Calmează-te!
‎- John Lennon. Sinéad O'Connor. ‎- Scuze!
‎- Bună ziua! ‎- Bună ziua!
‎Lasă-mă pe mine! Te implor!
‎Planul e perfect. Mulțumesc, Lian!
‎Sigur nu e prea aglomerat?
‎Dimpotrivă.
‎Fă programările! Sunt în formă.
‎- Da? ‎- Bună ziua!
‎Sunt Blé, candidat la președinție.
‎Da, știu cine ești.
‎William Crozon, ‎director de campanie, eminența cenușie.
‎Creierul. Șef de cabinet. ‎Consilier, adică.
‎Știu ce e un șef de cabinet. ‎De ce precizezi? Fiindcă-s femeie?
‎Nu…
‎- Și eu fac politică… ‎- Nu-i nimic că sunteți femeie.
‎Extraordinar! Vorbeați chineză?
‎- Da. ‎- M-am prins imediat.
‎- Ați fost în China? ‎- Da.
‎Putem vorbi afară cinci minute?
‎Voiam să-mi fac turul. Mă poți însoți.
‎Fără demagogul ăsta.
‎Ăsta e atac frontal. Nu-s demagog.
‎Politica e marea mea pasiune. Alo!
‎Și mie îmi place politica, ‎dar nu și tipii în costume.
‎Ei ne taie craca.
‎- Care ei? ‎- Nu discut cu voi.
‎- Mergem? ‎- Da.
‎- E jerseu, nu costum. ‎- Bine.
‎- Mă descurc. ‎- Și pantofi vechi.
‎E incredibil ce aruncă lumea!
‎Ești primar, candidezi la președinție. ‎Mă poți sponsoriza?
‎Depinde. Ce orientare politică ai?
‎De stânga. ‎Dar, la ce haos au făcut, nu mai știu.
‎Nici stânga, nici dreapta ‎înseamnă dreapta.
‎Nu și la mine.
‎Știu că nu o să fiu ales. ‎Vreau să discut despre subiecte tabu.
‎Despre asociațiile care nu primesc bani.
‎Despre viața din mahalale, viața mea.
‎Și forța nucleară?
‎Mi se rupe de asta.
‎Nu, zău așa!
‎Există copii care merg la școală flămânzi.
‎Unii mănâncă o dată pe zi, la cantină. ‎E inacceptabil.
‎Trebuie să-i punem capăt. ‎Să afle lumea. Să audă.
‎Îl vrei?
‎Nu-ți place kakiul?
‎- Ba da. ‎- Atunci, ia-l!
‎Dar nu am cu ce…
‎Așadar, avem 500 de sponsori!
‎Bravo!
‎Mulțumită ție.
‎Băga-mi-aș!
‎Îndepărtați-vă!
‎Înapoi!
‎Subtitrarea: Liana Oprea