‎AMBULANȚĂ
‎Hai! Nu ne părăsi!
‎Va supraviețui?
‎Da, dar nu vă sprijiniți pe…
‎Da? Pierde sânge. ‎Șofer! Bagă viteză, dracului! Rahat!
‎Rahat! E vina mea. Îmi pare rău.
‎Ce? Nu înțeleg.
‎Vrea să spună ceva. O dăm jos?
‎Coaiele mele!
‎Coaiele? Da, fir-ar!
‎SPITAL
‎SINGURUL CANDIDAT
‎- Bine, prieteni. ‎- Ei bine?
‎Operația a decurs bine.
‎O să scape. Nu știm ce sechele vor…
‎Ce mai vreți?
‎Să lase un bilet?
‎„Suntem francmasonii. ‎L-am împușcat pe Stéphane Blé!”
‎Are dreptate, jur!
‎Încetați odată! ‎Dar să știi că nu se înșală, William.
‎Deplasarea pe nepregătite la Corrèze
‎a fost o mare tâmpenie.
‎- E Corrèze. Doar nu… ‎- Da.
‎- Întâi sponsorizările, acum asta… ‎- Sponsorizările?
‎Nu există… Hai să mergem!
‎Dacă vrei să vorbim, vorbim.
‎Doar noi doi. ‎Să nu facem o scenă aici, cu echipa.
‎- Ei să nu știe? ‎- Ce să nu știe?
‎Am verificat temeinic. ‎Toți sponsorii sunt de dreapta.
‎Și aud că n-ai vrut să suplimentezi paza.
‎- Vrei să-l distrugi pe Stéphane? ‎- Eu fac politică.
‎Poți să-ți faci un viitor ‎dacă mă urmezi. Învață!
‎Nu, mersi! Sincer, nu e genul meu.
‎Vă rog, dle Andréï!
‎Doamnă Blé! ‎Aveți vești despre domnul Stéphane Blé?
‎Vă rog!
‎- Credeți în doctrina de extremă dreaptă? ‎- Vă rog!
‎Azi, democrația a primit o mare lovitură.
‎După cum știți, dle Blé îmi e rival,
‎dar azi am venit să-mi văd prietenul.
‎Și fratele.
‎Mi-e ca un frate, de aceea m-am dus ‎să-i iau mama și soția
‎și să le aduc lângă el.
‎- Când veți răspunde? ‎- Scuze!
‎Violența rurală a devenit o problemă. ‎Ce părere aveți?
‎Mulțumesc.
‎Trebuia să-l protejezi! ‎Ce dracu' ai făcut? Unde e?
‎- Cum se simte? ‎- Ne poți spune totul.
‎Da. O să scape.
‎Dar a fost împușcat în boașe.
‎- În… ‎- Ce?
‎Testicule.
‎Așa…
‎Nu în amândouă. Doar unul.
‎L-a zgâriat un glonț. ‎L-a sfâșiat puțin. Acum îl cos.
‎Din păcate, ‎încă nu e în afara pericolului cu…
‎- Da, cu… ‎- Cu ce?
‎S-ar putea să rămână… Înțelegeți. Să fie…
‎- DJ? ‎- Poftim?
‎- Nu înțeleg… ‎- Nu, nu asta. Să… Cu…
‎- Să-i taie brațul. ‎- De ce?
‎- Fiindcă faci… ‎- Nu! Să rămână cu sechele.
‎Sechele? Așa mimai „sechele”?
‎- Da. ‎- Ce prostie!
‎Îl cunosc personal pe director. ‎Va primi cel mai bun tratament. Garantez.
‎Mulțumesc.
‎Te binecuvântez ‎cu puterea sângelui lui Isus!
‎Zdrobesc lanțurile dușmanilor! ‎E sângele lui Isus!
‎Zi „amin”! Amin!
‎- Amin! ‎- Doamne, binecuvântează-l!
‎- Amin. ‎- Ce mi-ai făcut?
‎Scuze!
‎- Bună, Stéphane! ‎- Să mergem, Simone!
‎Să-i lăsăm să discute!
‎Te ascult. ‎Binecuvântați fie în numele lui Isus!
‎Ne-ai speriat. Ești teafăr?
‎Voi face tot posibilul ‎ca această crimă să fie pedepsită.
‎Sacrificiul tău nu va fi în van. ‎În fine, trăiești, slavă Domnului!
‎Și testiculul e salvat.
‎Dacă îl mai are, îl are datorită vouă.
‎Voi, cei din umbră, ‎care, în ciuda subaprecierii, oboselii,
‎reducerilor bugetare,
‎continuați să vă dați viața ‎pentru a-i salva pe alții.
‎Nu mă tem de cuvinte. Vă spun: bravo! ‎Sunteți ultimul bastion contra barbariei.
‎Nu! Voi meritați aplauzele.
‎Javră…
‎- Vrea să spună ceva. Poftim? ‎- Javră de căcat!
‎Întârziat? Da, am întârziat. ‎Dar m-am grăbit cât am putut.
‎Mama mă-tii!
‎Vrea să vină mama lui. ‎Să-l lăsăm în pace! Bine…
‎Vai, cum suferă! Să mergem! ‎Să nu stăm aici! Vai de mine…
‎Pe curând, Stéphane! Rezistă, prietene!
‎Stéphane al nostru e un luptător.
‎- Ai făcut exces de zel. ‎- Da.
‎Ți-am zis să-l lovești sub centură. ‎Dar nu așa.
‎Asta e. Dar acum am scăpat.
‎Da. Se poate spune și așa. Corect.
‎- Bine. ‎- Am o veste proastă.
‎Nu te pot lua în echipă. ‎Nu pot să te fac… Înțelegi?
‎Ar părea oportunism. Nu dă bine.
‎- Poftim? ‎- Nu.
‎În situația asta…
‎Dar am… De ce? Deloc! ‎A fost un accident. Eu…
‎Chiar nu schimb taberele.
‎Mă alătur unei campanii de succes și…
‎- Nu se poate! ‎- Ba da.
‎Éric, te rog! Nu-mi face asta!
‎N-ai pic de coloană vertebrală? ‎Te potrivești perfect cu idiotul ăla.
‎- Zău? ‎- Zău.
‎El are doar un coi. Tu n-ai deloc.
‎Știi ceva? În materie de coaie…
‎Tu, amice… Dă-mi voie să-ți spun… Ce?
‎- Ce? ‎- Stai să zic!
‎- Ce? ‎- Nimic! Ești în regulă.
‎- Vai de tine… ‎- Da, vai de tine, vai de mine…
‎Știrile orei 18:00.
‎Viața candidatului Stéphane Blé ‎e în afara pericolului.
‎I-a fost vătămat doar testiculul drept, ‎niciun organ vital,
‎în atacul extremistului care, citez,
‎„nu mai suporta să vadă negri coioși ‎în frumosul lui Corrèze”.
‎Dle Blé, aveți noroc.
‎Cinci milimetri, și erați dna Blé.
‎- Nu e de râs. ‎- Dacă nu mai glumim și noi…
‎Îmi va trebui o probă de spermă. ‎Se poate?
‎Posibil. Până atunci, odihnă totală!
‎Altfel vă luați adio de la FIV.
‎Bun. Ne-auzim!
‎Totuși, e bine, nu?
‎Nu?
‎M-am gândit serios…
‎Vreau să donez pentru el.
‎- Gura, Mo! ‎- Nu, e simplu. Doar…
‎Serios! Mo! Sunt în post! De ce faci asta?
‎Vă arăt cum fac.
‎- Da. ‎- Pricepem!
‎Nu face gestul ăsta!
‎- Renunț la campanie. ‎- Poftim?
‎Renunț la campanie.
‎- Puteți să plecați, vă rog? ‎- Nu!
‎Ieșiți! Vreau să rămân cu Marion.
‎Gândește-te, ce naiba?
‎E în stare de șoc. Da?
‎Mai vorbim. Reluăm subiectul, Stéphane.
‎- Nu vrea să-i donez. ‎- Păi, n-ar fi copilul lui.
‎Suntem africani.
‎Ești sigur?
‎Absolut.
‎Și, fiindcă sunt sigur că va fi fată,
‎Mariam o să ajungă ‎într-o bună zi președintă.
‎Christiane.
‎Să-i dau fiicei mele ‎numele unei babe din Caraibe?
‎Taubira, măi! ‎Christiane Taubira, ești nebun?
‎Da, așa e. Scuze!
‎- Da, Étienne! ‎- Cum se simte Blé?
‎Păi…
‎- E bine. Da. ‎- Asta e bine.
‎Da. Sigur că e bine.
‎- Fiindcă acum sunt disponibil… ‎- Așa…
‎Poate aveți ceva pentru mine? ‎Nu știu dacă ai…
‎Nu.
‎Nu se poate. Ar părea oportunism.
‎Am înțeles! Atunci, numai bine!
‎- Succes! ‎- Mersi. Pa!
‎La dracu'!
‎…primul tur al alegerilor,
‎Durandeau, candidatul dreptei, ‎rămâne în urmă în sondaje
‎devansat de Fred Cognard, ‎de extremă dreaptă.
‎Și activista de mediu Corinne Douanier ‎are probleme‎.
‎Éric Andréï profită ‎de ieșirea lui Blé din cursă.
‎El și-a crescut avantajul ‎și e în frunte, cu peste 29%.
‎- Stéph, ce mai faci? ‎- Bună, doamnelor!
‎Peste cinci ani te pot vota. ‎Mai candidezi?
‎- Forță! ‎- Mulțumesc, fetelor!
‎Vești bune, dle Blé.
‎După cum vedeți, ‎alicele sunt in josul scrotului.
‎Puteți da proba de spermă.
‎O întrebare. ‎N-o să mă doară când smucesc? De la rană.
‎Nu. Dar, din cauza alicelor, ‎ar putea clincăni.
‎Dacă ritmați, puteți cânta „Jingle Bells”.
‎Glumesc. Nu-l umpleți! ‎Ați fost abstinenți trei zile?
‎Da. Ba chiar mai mult.
‎Da, serios. N-ați putea…
‎Gata?
‎Din cauza rănii mele.
‎S-a schimbat ritmul. Cadența.
‎Dar, în condiții normale, ‎mă descurc fără probleme.
‎Nu vreau să mă laud.
‎- Nu. ‎- Dar chiar e…
‎- E o chestie… Este… ‎- Da?
‎Este?
‎- Nimic. ‎- Bine.
‎Bun. Vă conduc, doamnă.
‎Ce faceți, dle Blé?
‎Mi-ați dat recipientul…
‎E o sală specială. Vă va conduce cineva.
‎- Bine. ‎- Nu în biroul meu.
‎Așa… Aici aveți revistele.
‎Filmele. Așa.
‎Dacă aveți nevoie de ceva, mă strigați. ‎Sunt alături.
‎Cred că mă descurc ‎cu revistele și filmele.
‎Bine. O zi bună!
‎Andréï președinte!
‎După tentativa de asasinat ‎asupra dlui Blé, campania revine.
‎Mai e o săptămână
‎și se pare că în turul doi ‎vor rămâne Blé și Cognard.
‎Tema colonialismului ‎a suscitat azi dezbateri.
‎La 60 de ani ‎după încetarea focului în Algeria,
‎cei doi au ținut să comenteze.
‎Trebuie să încetăm ‎să ne culpabilizăm pentru colonialism.
‎Adevăratul colonialism ‎îl trăiesc francezii zilnic.
‎Hijaburi în școli, băcănii halal,
‎Fatime și Mohammezi.
‎Când voi fi ales, ‎voi pune capăt acestui colonialism.
‎Toți în avion și direcția acasă.
‎Putem schimba postul?
‎Dle Andréï?
‎Vreau să văd un documentar despre furnici.
‎Nu.
‎Colonialismul trebuie abordat ‎cu mare răspundere.
‎Am făcut multe greșeli.
‎Dar nu-i putem menționa și binefacerile?
‎Igiena, folosirea furculiței.
‎Transporturile, căile ferate ‎dintre Djibouti și Addis Abeba.
‎Nu-i de colo. ‎Podurile. Nu? Africanii adoră podurile.
‎Așadar, colonialismul, sigur, ‎dar trebuie să privim în perspectivă…
‎STÉPHANE BLÉ ‎ÎL DOARE LA COAIE
‎Ce dracu' faceți aici?
‎Domnule președinte! Hai, ia loc!
‎Plecați acasă!
‎Te duc eu. Hai!
‎Mama a lăsat cheia în ușă. ‎Nu pot. Doar o știi cum e.
‎- Sun eu. O să-mi deschidă. ‎- Nu ești tatăl meu, Stéphane!
‎Nu ești tata!
‎O ai pe Marion, ‎o să aveți un copil… Minunat!
‎Eu mă zbat, dar nu-i bai.
‎Ce tot spui? Nu te las baltă. Haide!
‎Nu? Ai ieșit din cursă.
‎Normal că ne lași baltă. Pe toți.
‎Asta e faza! ‎Dacă nu candidezi tu, pe cine votăm?
‎Tu pe cine o să votezi, Stéphane? ‎Pe fascist sau pe pungaș?
‎Gândește-te și tu!
‎Gândește-te! Futu-i!
‎Ne faci speranțe ‎și apoi ne lași în căcat. E ușor.
‎FRANȚA PENTRU TOȚI ‎SOLUȚIILE REALE VIN DE JOS
‎Ce e?
‎Reintru în cursă.
‎Nu…
‎Am început tratamentul. ‎Am injecția peste trei zile.
‎Stai liniștită!
‎Scumpo…
‎Nu pot să-i las baltă.
‎- Scumpo… ‎- Și dacă refuz?
‎Faci jocul extremei drepte.
‎- Și tratamentul? ‎- Nicio grijă! Nu lipsesc.
‎Mandela și Winnie?
‎Și mai bine. Amadou și Mariam. ‎Nu vedem nimic, dar înaintăm împreună.
‎Știi, sunt orbi…
‎Știu cine sunt Amadou și Mariam…
‎- Mali! ‎- Mereu faci așa! Nu mai face așa!
‎- Ești din Mali? ‎- Nu.
‎- Nu mai… Nici nu e amuzant! ‎- Scuze!
‎Nu te mai prosti întruna! Ajunge! Gata!
‎Scuze!
‎M-ai speriat. Gata! Bine, te-am pupat!
‎Da.
‎Reintrăm în cursă sau ce facem?
‎A fost o prostie să renunț. ‎Am revenit în forță!
‎Știți ceva de William?
‎Nu răspunde la telefon.
‎N-avem nevoie de el. ‎Preiau eu conducerea.
‎Bine.
‎Cum stăm în sondaje?
‎Jos. Foarte jos. Lângă Corinne Ecologista.
‎Bun. Mai rău nu se poate. ‎Mai sunt doar câteva zile.
‎Ce? Am trimis CV-uri peste tot. ‎Nu răspunde nimeni…
‎Oameni buni, ‎țăcănitul ăsta m-a readus în cursă.
‎Acum, că a sosit, la treabă!
‎Bun. Trebuie să apărem peste tot.
‎Da, la 17:00, Stéphane Blé pe Instagram!
‎Să folosim toate contactele ‎din social media.
‎De ce Blé? Pentru că…
‎Bună! Stéphane Blé! Mulțumesc! 10 aprilie!
‎Stéphane Blé, pentru că…
‎Să contactăm oamenii.
‎Votați Blé!
‎Să căutăm alegătorii la ei acasă!
‎- Sunt 60? ‎- Da.
‎Votați Blé!
‎Avem ceva de spus. ‎Să ne facem auziți!
‎Fără precedent! Cantine gratis în școli!
‎Știu că vă e foame!
‎E ultima șansă.
‎Și vă promit că o să facem tam-tam.
‎Mare tam-tam.
‎Am vrut să-mi închei campania aici ‎fiindcă aici încep problemele.
‎Dar și soluțiile.
‎Vreau să-mi placă poliția. Să cred în ea.
‎Să mă simt protejat de ea.
‎Când văd un polițist, ‎vreau să fug spre el. Să-l îmbrățișez.
‎- Ce? ‎- Trebuie să reclădim încrederea.
‎Să nu ne mai privim chiorâș.
‎Pardon! Scuze!
‎Mersi! Scuze!
‎Nu m-am simțit bine. ‎Mi-a trecut. Sunt cu tine până la capăt.
‎Scuzați!
‎Continuă!
‎Știți…
‎Eu nu prea beau alcool. ‎Și, nu demult, am exagerat.
‎Așa că m-am îmbătat zob.
‎Și mi s-au năzărit niște lucruri.
‎În beția mea, mama dormea liniștită,
‎fără puști care pun ‎să-i urle Niska sub geam
‎sau certuri toată noaptea.
‎În beția mea, am văzut surori ‎care puteau merge pe stradă
‎în dres sau hijab, fără să-i pese nimănui.
‎Chiar și în fustă.
‎Minijupe, cu tocuri… Sau cizme.
‎Copiii puteau merge pe stradă ‎cu fruntea sus,
‎fără teamă de controale ‎sau de respingeri la interviuri
‎din cauza chipului sau cartierului lor.
‎În beția mea, țara mea, ‎Franța, era unită, împăcată,
‎se putea privi în oglindă
‎și le putea spune tuturor copiilor ei: ‎„Locul tău e aici.”
‎Libertate, egalitate, fraternitate.
‎Și securitate.
‎Așa e. Și securitate. Exact.
‎Sună bine. ‎„Libertate, egalitate, securitate.”
‎Bravo!
‎Trăiască beția!
‎Știam eu că nu e de stânga.
‎Fiindcă e de culoare. Și ce dacă?
‎Eu am stânga în sânge.
‎Așadar?
‎- Îmi iese cu prefectura? ‎- Cui îi pasă?
‎Cum adică?
‎Ascultă! La naiba cu prefectura! ‎Cu vărul tău îmi fac griji.
‎Știi ce a zis? ‎„Libertate, egalitate, securitate.”
‎Da? Ăsta înclină spre dreapta.
‎Și tuturor li se rupe. Îmi ia 8%.
‎Trebuie să reacționăm.
‎Securitate? Bine.
‎- Lamine. ‎- Ce e cu Lamine?
‎Lamine, puștiul.
‎- Lucrează cu el? ‎- Da. Și?
‎„Securitate” egal Lamine.
‎Lamine e un copil. ‎E dezorientat. Nu e un infractor.
‎Rămâne un delincvent.
‎O să-l înfundăm împreună.
‎Nu știu, zău! ‎Mi-a venit tovarășul. Te sun eu.
‎- Lamine, fratele meu! ‎- Ce faci? Cum merge?
‎Ce faci? Bine?
‎Toate bune.
‎Lamine, aici sunt pe puțin 30.000.
‎Ce? Désiré contribuie la campanie?
‎Stéphane e din familie. ‎Ajutăm și noi cum putem.
‎- Pe bune, n-ai încredere? ‎- Verificam.
‎- Glumești? Ce-i asta? ‎- Păi…
‎- N-o vreau. ‎- Trebuie doar s-o vinzi.
‎Pe bune? N-o vreau!
‎Nu mișca!
‎Am zis să nu miști!
‎Nu mișca!
‎Marion, sunt Lamine.
‎Am dat-o în bară. Ajută-mă!
‎Nu pot merge la France Info, ți-am spus.
‎O aștept pe Marion la clinică, pentru FIV.
‎Nu pot. Azi e.
‎Da. Pa, William!
‎- Nu a sosit soția? ‎- Nu. Nu înțeleg.
‎Nu îi stă în fire. Nu știu ce naiba face.
‎În cel mai rău caz…
‎Nu putem băga embrionul în frigider? ‎Ca pe ouă.
‎Vreo 24-48 de ore, acolo. Așa…
‎Nu se poate.
‎Nu se face așa.
‎E azi ori niciodată.
‎- Unde ești? Ce faci? ‎- Stéph…
‎Vino urgent la Hotel Boulevard! ‎Am dat de dracu'! Vino repede!
‎- Bine. Stai acolo! ‎- Pa!
‎Stai acolo! Vin acum.
‎Scuze, trebuie să plec.
‎- Îmi pare rău. ‎- Nicio problemă.
‎Da?
‎Eu sunt.
‎- Toate bune? ‎- Nu.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Păi…
‎Băieții lui Désiré ‎au încercat să-l păcălească.
‎Au zis că îi dau bani pentru campanie.
‎Dar era iarbă.
‎Stéphane, m-am bătut cu Lotfi.
‎L-am lovit și a căzut nasol.
‎Apoi a venit poliția. ‎Parcă ne-ar fi așteptat.
‎UITĂ-TE LA ȘTIRI!
‎O adevărată bombă ‎a făcut ravagii în miezul campaniei.
‎Hackeri, cel mai probabil ruși,
‎cu un așa-zis complice ‎într-un staff electoral,
‎au spart ‎conturile de e-mail ale candidaților.
‎Și stânga, ‎și dreapta sunt cuprinse de panică.
‎Ce ne spuneți ‎despre milioanele delapidate?
‎Nu. Fără comentarii, vă rog!
‎Cum credeți că s-a aflat?
‎Sunt sute de milioane. Puteți confirma?
‎Vă rog!
‎Veți ieși din cursa electorală?
‎Am primit un comunicat oficial ‎de la cabinetul dlui Andréï,
‎prin care își anunță retragerea.
‎Repet: Éric Andréï se retrage ‎din cursa prezidențială.
‎Dar favoritul din sondaje ‎nu e singura victimă.
‎Un alt scandal a desființat ‎candidatura lui Étienne Durandeau.
‎Dle Durandeau, puteți confirma ‎vânzarea de arme în Siria?
‎Nu comentez zvonuri.
‎Candidatul dreptei riscă ‎acuzații de înaltă trădare și, ca urmare,
‎candidatura i-a fost retrasă.
‎Ultimul candidat afectat de dezvăluiri
‎și forțat să abandoneze cursa ‎e Fred Cognard, de extremă dreaptă.
‎- Dle Cognard! Ce comentați? ‎- Lăsați-mă! Valea!
‎- Au fost implicate și alte animale? ‎- Câinele a consimțit! Drace!
‎Nu s-a făcut nicio plângere,
‎dar filmările compromițătoare ‎în care apare cu un câine
‎au deja zeci de milioane de vizualizări.
‎Doar doi candidați principali ‎au fost ocoliți de tragedie.
‎Stéphane Blé, la care domnește haosul,
‎și Corinne Douanier,
‎care nu folosea e-mailul ‎ca să-și reducă amprenta de carbon.
‎Odată cu încheierea campaniei, ‎Blé și Douanier urmează
‎să se înfrunte ‎în turul al doilea al alegerilor.
‎Invitații noștri vor analiza ‎acest eveniment fără precedent…
‎O să intri in turul doi. ‎Dacă mă predau acum, ești terminat.
‎Nu avem de ales.
‎- Trebuie să fugiți. ‎- Tu vorbești serios?
‎Până la turul al doilea. ‎Ascundeți-vă la mama Norei, în Normandia!
‎Merge Mo cu voi. ‎Lamine e în practică. Tu te odihnești.
‎- Hai! ‎- Dar nu e deloc în regulă.
‎Te-ai țicnit? Să fugim?
‎E absurd!
‎Dacă ne predăm acum, avem o șansă.
‎Altfel, e fugă de la locul faptei. ‎N-o să te menajeze.
‎Stéphane, nu poți face asta.
‎- Sunt al doilea! ‎- Nu!
‎Dacă se predă, ‎trebuie să ies și eu din cursă.
‎- Nu. ‎- Nu el face asta.
‎Eu o fac. M-am decis. Gata!
‎- Nu, Lamine! ‎- N-am de ales.
‎- Lamine! ‎- N-avem de ales!
‎Serios, Stéphane?
‎Sunt Lamine. Sunt cu Marion.
‎Vino să ne iei! ‎Hotelul de lângă drumul național.
‎Ești tâmpit? Național, nu rațional!
‎Mo, e urgent!
‎Este ora 19:59.
‎În câteva secunde, veți vedea chipurile ‎celor doi candidați din al doilea tur.
‎Cinci, patru, trei, doi, unu…
‎Stéphane Blé și Corinne Douanier intră ‎în turul doi al alegerilor prezidențiale.
‎Stéphane Blé, până de curând ‎asistent la un centru de tineret,
‎și Corinne Douanier, ‎activistă de mediu radicală,
‎vor intra umăr la umăr ‎în turul al doilea.
‎Indiferent de rezultate, va fi o premieră.
‎Franța va avea ‎fie primul președinte de culoare,
‎fie prima președintă.
‎Subtitrarea: Liana Oprea