Sledujte dnes večer prezidentskou debatu.
Brzy se rozhodne o osudu Francie,
outsideři kampaně Stéphane Blé a Corinne Douanierová se utkají
a Francouzi je budou hodnotit.
Ještě jsem se nerozhodla. Oba stojí za nic.
Prezidentská debata se koná dnes večer, v přímém přenosu ve 20:00.
Prošel jsem seznam voličů a Bléova žena nehlasovala.
To je mi fuk.
On říká, že po IVF odjela do Normandie,
ale ona nepodstoupila IVF.
Kamarád pracuje na klinice. Neukázala se tam.
Lamine zmizel.
Jeho žena zmizela. To je zajímavé, ne?
Shodou okolností se to děje, když je nějaký dealer v kómatu…
Ano.
To je zajímavé.
Nemyslím si, že se ten idiot stane prezidentem.
- Začínáme za 30 minut. - Stéphane. To je máma.
Jsem tu s otcem Gontranem z Abidžanu.
Požehná ti.
Debata začíná za 30 minut. Potřebujeme Stéphana. Teď hned!
Já vím. Dejte nám dvě minuty.
Zatím.
- Musíme to zrušit. Mám hrozné bolesti. - Nic rušit nebudeme. Dýchej a uvolni se.
Nemůžu. Hrozně to bolí.
Úplně mi z trémy buší v koulích. Je to hrozné.
Dýchej, Stéphane.
Poslouchej…
Něco ti řeknu. Nejsem na to hrdý.
Lhal jsem ti. Nejsem ze Sarcelles.
Jsem z klidného předměstí v Seine-et-Marne.
Rodiče se měli dobře.
Dostal jsem se do politiky, protože v ní byl můj otec.
Nejsem potomkem Aimého Césaira.
Necítím se jako černoch.
- Vážně? - Nemám rád Guadeloupe.
Když jsem byl malý, mým hrdinou nebyl Malcolm X.
Ale Patrick Sébastien.
Ne všechno. Ty skryté kamery.
Udělal jednu s Thierrym Lhermittem.
Pamatuješ? Pozval ho do restaurace…
- To mě nezajímá. - Dobře.
Poslouchej. Říkám ti to, protože…
Jsi mi otevřel oči, co se týče ghetta.
Kurva…
Naučil jsi mě, že být z ghetta není nedostatek.
Je to silná stránka.
A nejsi dokonalý, Stéphane.
Mrzí mě, že ti to musím říct. Ale jsi čestný.
Potkal jsem v životě jen jednoho čestného člověka.
Stéphana Bléa. Říká ti to něco?
Musíš do té debaty jít kvůli všem utlačovaným,
kteří nikdy neměli hlas. Rozumíš?
Jdeme do toho, nebo ne?
- Dobře. - Jdeme?
- Jdeme. - Jdeme?
- Dobře! - Opatrně.
- Promiň. - Musím si vyměnit plínku.
Můžete toho použít víc? Je velmi tmavý.
Musíte zmírnit tu barvu. Chci říct vylepšit…
Můžete ho udělat světlejšího?
Mimochodem to líčení není veganské.
To je nám fuk.
Můžete přidat zelenou?
- Zelenou a hnědou… - Má šedou barvu.
Přišla jsem bojovat.
Vážně ho musíme zesvětlit.
Je velmi tmavý.
Přímý přenos za dvě minuty.
„Ať žije Francie“ na konci projevu?
- Jak se máš? - Dobře.
- Kromě spousty žalob. - Ty to vždycky zvládneš.
- Virginie! Potřebujeme tě. - Už jdu!
Musím jít.
Dej jim zabrat.
- Vím, jak dělat svou práci. - Já vím.
Jen jsem se tě chtěl zeptat. Není divné, že Bléova žena zmizela?
Podusíš ho na tom?
- Neútočím na osobní životy. - Pravda.
A co jeho bratranec?
- Věděla jsi, že je drogový dealer? - Cože?
Neudržím jazyk za zuby. Jeho bratranec prodává drogy na ulici.
Snažíme se ho chytit už pět let. Jmenuje se Désiré.
Jsou si se Stéphanem blízcí. Dává našim dětem jed.
Heroin, kokain, všechno. Každopádně…
Nemusím ti nic říkat. Ty všechno víš.
- Opatruj se, zlato. Přeji dobrou show. Ahoj, Éricu.
Co se děje?
Vážně mi není dobře.
- Co se děje? - Vážně.
Vypij to. Svěcená voda.
Je to přímo z potoka z mé farnosti.
To není dobrý nápad. Chytíš červy.
- Ne! No tak. Pij. - Ano.
- Ne. - Vypil jsi to? Vyplivni to.
- On… - Za minutu přímý přenos.
Kdo je šampión? Ty. Takže to zmákni.
Všechno záleží na tomhle! Zvládneme to!
- Řekni, kdybys nás potřeboval. - Jdeme.
Ukaž jí! Věřím ti.
Stéphane?
Jsem ráda, že s tebou mohu sdílet tento okamžik demokracie.
Já taky. Děkuji.
Přímý přenos za 30 sekund.
My tu lesbu sejmeme.
- Cože? - Pardon…
Promiňte? Předpokládám, že už je pozdě jít na záchod?
- Ano. - Začínáme, pane Blé.
- Už je pozdě. - Jdeme na to.
Přímý přenos za pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Můžeme.
VOLBA PREZIDENTA - DEBATA
Dobrý večer.
Na tuto chvíli čekalo 60 milionů Francouzů. Konečně je tady.
Konfrontace mezi dvěma kandidáty druhého kola.
Corinne Douanierová a Stéphane Blé jsou málo známí.
Ale příští neděli
se jeden z nich stane 26. prezidentem Francouzské republiky.
- Děje se něco, pane Blé? - Nic se neděje.
Můžeme?
- Jsme chlapi. - Můžeme začít?
Můžeme.
Začneme průzkumy veřejného mínění.
80 % - NEROZHODNUTO
Jak vidíte, Francie se ještě nerozhodla.
Abychom vám pomohli se rozhodnout, podíváme se na jejich profily.
- Bože… - Douanierová, Blé.
- Zápas. - Tady to je.
PROFILY
- Myslím, že školy jsou dobré. - Ahoj.
Kdo je Corinne Douanierová?
Jak je?
- Muž ze Sarcelles? - Ano.
Šli jsme za ní do ústředí a celý den jsme byli s ní.
Současně se obnovuje vegetace.
Aktivistka Corinne Douanierová má titul z ekonomie a historie.
Hovoří plynně sedmi jazyky. Včetně afghánského a mandarínštiny.
- Jak se má Thierry? - Líp.
- Skvěle. - Brzy se uvidíme.
Hezký den.
Stala se starostkou, když jí bylo 18 let.
- Ahoj, Sandrine! - Ahoj, Corinne.
Chtěla bych zpátky svou kazetu s Obětí od Tarkovského.
Omlouvám se.
- Jsem starostka, ne knihovna. - Jasně.
- Hezký den. - Hezký den.
Ale nejlépe o ní mluví její věrná mluvčí. Églantine Richetová, která je neslyšící.
Potkala jsem Corinne po své nehodě.
A byla jsem dojatá její touhou skutečně uzdravit tento nemocný svět.
Na tři. Raz, dva, tři.
A kdykoli má Corinne čas pro sebe,
věnuje ho raději ostatním.
To díky ní jsem naživu.
Před 15 lety jsem omdlel při bowls.
DOBROVOLNÍK
Spadl jsem na zem. Najednou byla u mě.
Hned věděla, co dělat. Provedla resuscitaci.
Přivedla mě zpět k životu. A to všechno se zlomenou rukou.
- No tak! - Opravdová hrdinka.
No tak!
Dokážeš to! Vrať se! No tak!
Jsme pod velkým tlakem, ale to neznamená,
že si občas trochu neodpočneme.
I když to znamená záchranu života. No tak!
Corinne je známá v neziskovém světě,
hájí sociální model založený na návratu k přírodním produktům,
ekologickém feminismu a snižování počtů.
Viděli jsme, co se děje ve Středomoří s migranty.
ČLENKA ÚSTŘEDÍ
Chci říct s uprchlíky. Omlouvám se.
Ten výraz nemáme rádi.
O tři dny později… kde jsme to byli?
Středomoří.
Ano. Na lodi, která zachraňovala životy.
Naše vesnice má nejnižší emise ve Francii.
A to díky ní.
Kdyby to udělal každý, vyřešili bychom klimatickou krizi.
PARTNERKA
Prosté a efektivní.
PROFILY
Ahoj, televizní štábe. Nestihl jsem se obléct. Omlouvám se.
Proč schovávat takové tělo?
Kdo je Stéphane Blé?
Měl jsem rád sport.
Abychom to zjistili, setkali jsme se s ním v jeho bytě v Bobigny.
Jo, hrál jsem fotbal.
Byl jsem francouzský šampion. Šampion fair play.
Nejlepší tým ve Francii.
Tohle je portrét mého dědečka. Natočte to.
Byl pěšák, zúčastnil se druhé světové války.
Chci říct, že ho donutili.
To není vtipné. Jo, donutili ho.
- Ještě před dvěma měsíci… Projdete?
…byl Stéphane Blé sociální pracovník s mládeží.
Ale pak se stalo tohle.
Proč si vyhrnovat rukávy, když si musíte sundat kalhoty?
Jo!
Hledáte slogan kampaně? Je to „svoboda, rovnost, bratrství“!
Cit pro úderné hlášky si vypěstoval v ghettu.
Podívejte se. Není to nádhera?
Směs kultur, hip-hopová energie.
Mám chuť na freestyle. Mám čas? Můžu?
Poslouchej, synu. Jo, hej!
Volební právo dává demokracii říz.
Protože ji zasáhla vláda pilou na železo.
Metafyzika dělá to, co máme rádi.
Stroganov… a už mám dost.
- Ahoj, Stéphe. - Jak se máte?
Stéphanovou silnou stránkou je jeho čtvrť.
Jak se máte, holky?
Zná svoji čtvrť. Ví, s čím jsou lidé nespokojení.
Slyšel jsem, že kouříš. Opatrně!
Hleď si svýho!
Volte Blého.
Má blízký vztah se svojí rodinou,
a proto trval na tom, aby jeho matka byla součástí kampaně.
- Budeš ho volit? - Musíš být hrdá. Samozřejmě.
Chci, aby lidé viděli, jaký jsem. Nebudu lhát jako politici.
Jsem tak, jak mě příroda stvořila. Postup do druhého kola voleb
mnoha lidem pomohl.
Pomohlo to mým bratrům a sestrám. Pomohlo to mně.
Snad to pomůže mému účtu. To je jiný příběh.
Sranda. Miluju humor.
Není dokonalý, ale vždycky myslí na ostatní.
PARTNERKA
Dáte si kafe?
Když jsou lidé kolem něj nešťastní, tak je taky nešťastný.
Vlastně mi došla káva. Co chcete? Čaj?
Zdá se to být málo, ale je to důležité.
Díky tomu tady dnes jsem. Díky mému městu.
Tohle město mi dalo všechno. Dám do toho vše až do konce.
DEBATA
Teď víte o kandidátech trochu víc.
A zdá se, že Francouzi preferují spíš paní Douanierovou než pana Bléa.
Ale stále je v sázce všechno.
Paní Douanierová, první otázka.
Proč by vás Francouzi měli volit?
Dobrý večer.
Dobrý večer, diváci, dámy a pánové. Pane Blé.
Dnes večer má Francie jedinečnou příležitost.
Rozhodla se poslat do důchodu staré zkorumpované politiky
a svěřit své povinnosti nové tváři.
Chci být tou novou tváří, vím, že to zvládnu.
Neřeknu vám, co udělám já,
ale co uděláme spolu. Neexistuje žádný prozřetelný muž ani žena.
Je 60 milionů Francouzů, kteří vědí, co dělat.
- Bravo! - Děkuji.
Pane Blé, mám stejnou otázku. Proč by si Francouzi měli vybrat vás?
Musím uznat, že je dobrá.
Kdybych nekandidoval, tak bych ji volil.
- Fair play. - Díky.
Nemluvím dvanácti jazyky…
Mluvím jen sedmi.
Můžu vás o něco poprosit? Tlumočnice mé mluvčí ještě nedorazila.
Musí odezírat ze rtů. Mohl byste artikulovat?
Takže nemám titul…
Je neslyšící. Není hloupá.
- Tak se rozhodněte. - Jen trochu.
Dobře.
Jsem normální člověk,
ne „normální prezident“.
Vím, s čím se lidé potýkají.
Ať už je to v Corrèze nebo v ghettu.
Nejsem tu, abych lhal. Nejsem tu, abych nasliboval hory doly.
Ale slibuju, že to aspoň zkusím.
- Díky. - Lidé z jeho fanklubu jsou tady.
Díky.
Děkuji vám oběma. Teď pokračujme v souboji.
V souboji? Nejsem ve válce s panem Blé.
V klidu si vyměníme názory.
- Jenom… - Hamdoullah! Respekt.
My tomu říkáme „souboj“.
To je směšné.
SOUBOJ
Paní Douanierová, údajně jste příliš radikální.
Myslím, že dnes už nemáme na výběr.
Musíme být radikální a snižovat čísla, a to i z demografického hlediska.
Věděli jste, že některé páry ve Francii mají tři děti?
Tři děti! To je absurdní!
Je to nezodpovědné!
Pane Blé, jaký na to máte názor?
S manželkou se snažíme mít dítě.
Nikdy jsem nepřemýšlel nad tím, kolik odpadu dítě vyprodukuje.
Přemýšlel jsem nad tím, kolik lásky mu dám.
- To je sobecký argument! - Jsem sobecký?
- Myslím na planetu. - Naše děti ji znovu vybudují.
Zachrání ji díky vzdělání a povědomí o přírodě.
Možná jsem sobec, ale nejsem poražený.
Máte odpověď?
Jo. Poražený nebo zodpovědný!
Uklidněte se, prosím. Díky.
Po hodině debaty se podíváme na výsledky hlasování.
Podle čísel má pan Blé mírný náskok,
ale další část debaty by to mohla změnit.
Teď přivítáme někoho důležitého,
někoho, na kom našim kandidátům záleží,
kdo nám představí jejich osobnost.
Máme tady jako překvapení hosty.
HOST
Kdo je to? Kdo je můj?
To vám nemůžu říct.
Někteří lidé v ghettu tvrdí, že mě znají. Neznám je.
Všechny nenávidí.
Nejdřív přivítejte hosta pro Corinne Douanierovou.
Jmenuje se Chahiba Daoudzadaová.
Dlouho jsme se neviděly. Jak se máš?
Posaďte se. Vítejte, Chahibo.
Díky, že jste přišla.
Hezké setkání.
Cítíme spoustu emocí, paní Douanierová. Takže!
Vítejte, Chahibo. Povězte nám o Chahibě.
Takže… Omlouvám se.
Samozřejmě. Nespěchejte.
Takže
Chahiba je Afghánka. Potkaly jsme se v organizaci Skrýš pro ženy.
Skrýš pro ženy, protože pomáhali ženám, které utekly…
Chápeme.
Je Afghánka.
Mučil ji Taliban.
Rodina ji odmítla, protože je slepá a lesba.
Mám diabetes druhého typu.
- Diabetes druhého typu. - Ano!
- Takže… - Není slepá!
Pane! Prosím!
Není slepá. Sedala si takhle. Kdybych byl slepý, sedal bych si takhle.
- Pane! - Dívala se!
- Díky! - Vy jste jí zaplatila studium?
Já ne. Organizace… Co se děje?
- Co to děláte, pane Blé? - Myslím si, že není slepá.
Ani před sebou neměla hůl.
Šla takhle.
- To je vtip? - Pane Blé.
To nemůžete.
To, co děláte, je velmi neuctivé.
- Pane Blé, posaďte se! - Je slepá.
Chováte se neuctivě!
- K Chahibě a Francouzům… - Omlouvám se! Vážně je slepá.
Takhle se nemůžete chovat.
Ponížil jste ji v televizi.
- Pardon! - Je to žena!
Je postižená, v exilu a vy ji ponižujete!
Dobře, ale není to lesba! To se pozná.
Nebojte se, jsem zvyklá dívat se Talibanu přímo do očí.
Nebojím se muže jako on.
Chahibo, co byste chtěla říct Francouzům o Corinne,
co by jim pomohlo si vybrat?
Ona šilhá!
Francouzi mají velké štěstí.
Musí pochopit, že Corinne je úžasná žena.
Studuji tři obory na Harvardu.
Udržitelný rozvoj, lidská práva,
a historii pronásledování LGBTQ+
na Arabském poloostrově v 7. století.
To vše díky Corinne.
To je důkaz, že když dá země exulantovi šanci,
tak se stane přínosem pro zemi, která ho přijme.
To je jeden názor.
- Nechť světlo vede tvoje kroky, Chahibo. - Díky.
Mluvíme o všem kromě Francie.
- Afghánistán, Spojené státy… - Promiňte?
- Pane. - Neslyšíme vás.
- Jste v publiku. - Pracuji pro Stéphana Bléa.
William Crozon.
- Mluvíme o její cestě. - O cizincích.
Začínáme v Afghánistánu, kde byla žena zneužívána a vyhnána,
dostala se přes Středozemní moře.
Když je slepá?
- Dostala se sem. - Slepá se dostala přes Středozemní moře?
- Utopila by se! - Pane Blé.
…co jí Francie nemůže dát!
Pane Blé, uklidněte svůj tým.
Chci se Chahibě omluvit, měl jsem pochybnosti
a můj poradce mi špatně poradil.
Zajímal by mě váš názor na inkluzi. Jaké máte plány?
Odpovězte jí.
Tuto otázku jsem čekal.
Víte, dostal jsem kulku přímo do varlete. Občas mě ta bolest dokáže vytočit.
Říkáte to Chahibě, která si toho hodně prožila.
Pojďme se podívat na dalšího hosta. Je to někdo, na kom vám záleželo.
Někdo se silnou osobností, koho dobře znáte.
Je to Granite?
Ne. Není to Granite.
Je to Grateau?
- Je to Claude, váš otec. - Ano.
Přivítejme Clauda!
- Co tady sakra děláš? Vypadni! - Dobrý den.
Dobrý den, posaďte se.
Můj syn! Konečně!
Claude, právě jste přijel z Abidžanu.
Vy a Stéphane jste se 20 let neviděli. Je to tak?
- Dvacet sedm let. Osm týdnů. Čtyři dny. - Ano.
- Život nás rozdělil. - Co je to za hloupost?
Odjel jsi s Clémentine, která byla vdaná s mým bratrancem!
Abys uspokojil své přízemní potřeby. Ty idiote!
Šel jsem jinam, abych získal to, co jsi mi nedávala.
Chtěl jsi toho příliš!
- Jak jsem říkal, život nás rozdělil. - Ano.
Pak jsem kvůli svému podnikaní cestoval po světě.
Import. Export. Přeprava.
Ale vždy jsi byl v mém srdci, synu.
To jsi mi nemohl za těch 27 let aspoň zavolat?
Víš, jak to je.
- Ne? - Není tam moc signál.
Neměl jsi signál 27 let?
Když už mluvíme o iniciativě, když vytočíte 00 225…
- Můžeme dát to číslo nahoru? - Tati!
To nemůžeme.
Můžete se zaregistrovat do prvotřídního realitního projektu.
- Ne, pane. - Tati…
O čem to mluvíme, pane?
- Nepřerušuj mě, slečno. - Promiňte?
Říkáte mi „slečno“?
- Co to děláš? - Super.
Prezidentství je pro muže.
Ne pro nějako dámu s divnými sexuálními preferencemi.
Omlouvám se!
- Promiňte! - Ano.
Distancuji se od komentářů, které říká osoba vedle mě.
- V Kamerunu… - Vážně.
Lidi jako vy
dostávají šest let vězení a pokutu 200 000 franků.
Kdo jsou lidé jako já?
Lidé jako my?
Ano! Odpovězte.
- Buzny. - Ne, pane…
- Claude. - Nepřijatelné.
Stéphane, měl byste ho umlčet.
Jsme rádi, že vás tu máme, ale tohle je nepřijatelné.
Paní Douanierová, mluvíte africky?
„Mluvit africky“ nic neznamená…
Je to mina. Jen trochu, byla jsem šest měsíců v Grand Popo.
Ano.
Nebudeme… Víte co? Jste velmi hrubý!
- Ne, ale tohle… - Ne, neboj se.
- Zeptám se vás… - My nerozumíme.
Musíte se uklidnit, nebo budete muset odejít.
Uklidni se, tati!
Mohli bychom Chahibu doprovodit zpět? Připomíná jí to Taliban.
Chahiba naštěstí neviděla, co se právě stalo.
Jsme spolu už téměř dvě hodiny. Vysílání se blíží ke konci.
No tak, kámo.
Ano. Pan Blé má 21 % hlasů,
zatímco paní Douanierová má 35 % a ujala se vedení.
Ale polovina francouzské populace se nerozhodla, koho bude volit.
Ano,
místo strohého závěru napsaného PR týmem,
přejdeme k otázce.
OTÁZKA
Pane Blé, začneme s vámi. Tohle je vaše otázka.
Jaký je váš názor na radikální…
- Obchodování s drogami. - To by taky šlo.
Podle několika zdrojů
jste údajně napojen na drogové dealery ve vaší čtvrti.
Někteří z nich jsou vaši příbuzní.
Máte jen jednu otázku?
Když se dostanete do Élysée, na čí straně jste?
Na straně Francouzů nebo vaší rodiny? Voliči nebo dealeři?
Ta sedla! Jo!
Snadná otázka, pane Blé.
Pane Blé?
- Máme šampaňské? Podívej se na něj! - Jo.
Musíme to oslavit.
- Pane Blé, celá Francie poslouchá. - Je v prdeli.
Dojdu pro nový set.
LOTFI SE PROBRAL Z KÓMATU, OBVIŇUJE LAMINA
Kurva!
Jsme v přímém přenosu, pane Blé.
Francie poslouchá. Na čí straně byste byl?
Francouzi nebo vaše rodina? Voliči nebo dealeři?
Je to snadná otázka.
- Je to prosté. - Pane Blé?
Ano, přiznávám, že v mé rodině a mezi mými známými jsou drogoví dealeři.
Ano, jsou.
Musíte pochopit, že když jste černoši z chudé čtvrti,
nemáte moc možností.
Tvrdě pracujete, abyste dostali méně než ostatní.
Takže v tomto kontextu si někteří lidé volí alternativní cestu.
Takže my v ghettu se musíme přestat podceňovat.
Musíme mít velké sny a plány.
Nesmíme omezovat sami sebe.
Proto žádám Francouze, aby v neděli hlasovali pro Stéphana Blého.
Dokážu vám, že to je možné.
Můžete pocházet z chudoby a dostat se nahoru.
Takže máte bratrance, který prodává drogy.
- To není vše. - Diváci to slyšeli.
Teď se na něco zeptáme Corinne Douanierové.
Dle našich informací jste před pár měsíci sponzorovala Stéphana Blého v kandidatuře.
Před dvěma měsíci jste ho podpořila.
- Teď jste proti sobě. Není to pokrytecké? - Ano, sponzorovala jsem pana Blého.
Protože před dvěma měsíci vešel do mého ústředí sympatický muž.
Místní sociální pracovník. Čestný, upřímný a oddaný člověk,
který chtěl změnit systém.
Nabídla jsem mu pomoc pro dobro demokracie. Rozhodně.
Ale ten muž, kterého jsem potkala, byl velmi jiný,
abych řekla pravdu.
Během této kampaně
jste se choval jako všichni ostatní.
- Protiřečil jste si. - Já?
Jo! Řekl jste například „svoboda, rovnost, bezpečí“?
Ano nebo ne?
- Ano. - Odpověz.
- Ano. - Řekl. Byl jsem na policejní stanici.
Mluvil jste o bezpečí s poldama. Co jsem říkala?
Stal se z vás politik.
Chtěl jste svrhnout systém? Z vás se stal systém.
- Přešel jste na stranu utlačovatelů! - Vydržte.
- Děláte si srandu? - Ne.
- Já jsem utlačovatel? - Ano.
A co 400 let otroctví? Říká vám něco kolonizace?
A 2 000 let utlačování žen?
- No tak. - Byly i černé otrokyně.
Když jste žena, tak nikdy nemůžete vyhrát!
A to se po mém zvolení může změnit!
Jste typický muž, který si myslí, že mu všichni něco dluží,
protože je muž.
Muži jako vy nás po staletí vedou k zániku!
Už stačilo! Musí to skončit! Konec!
Pro budoucnost, pro planetu, pro naše děti, pro Francii.
Ať žije Francie!
- Jo? - Dívala ses?
Na části.
Dívala ses. Viděla jsi, jak jsem to zvoral?
Začátek nebyl špatný. Pak na tebe všechno hodili.
Tvůj táta byl sprostý.
Byl úplně hrozný.
Co Lamine?
Stéphe, nebudeš prezidentem. Musí se jít udat.
Najdeme mu dobrého právníka, který dokáže, že to byla past.
Neposlouchá mě. Můžeš ho přesvědčit.
- Poslouchej… - Prosím.
Pořád mám šanci.
Počkej na druhé kolo, pak se o to postarám.
Nepanikař. Co to děláš?
Zavolám ti zpátky, neboj. Slibuju.
Miluju tě.
Nevím, co ti mám říct.
To nebylo dobré.
Vlastně to bylo hrozné.
Ale zvládneme to. Mnoho lidí se zdržuje hlasování.
Je jich hodně. Získáme hlasy a jsme zpátky.
Žádná panika. Dobře?
Podívej se na Chiraca, v roce 1995 přišel z ničeho nic.
Nikdo v něj nevěřil.
Ale musíš to brát vážně. Už žádné chyby.
Musíš mě poslouchat. Moment, pracujeme.
Musíš mě poslouchat.
Držet se základu.
To je sociální oblast. Jo, vteřinku! Sociální oblast.
Jsme v tom spolu.
Poslechni mě, když ti něco říkám. Já zase poslechnu tebe.
- Zpracovávám to. - Policie!
- Státní policie, otevřete. - Policie?
- Co jsi udělal? - Nic jsem neudělal.
Já jsem nic neudělal.
- Ty jsi nic neudělal? - Nevím, co chtějí.
- Něco jsi udělal. - Slibuju, že ne.
Řekni, jestli jsi něco udělal!
Nic jsem neudělal, přísahám!
- Já taky. - Otevři dveře!
- To je chyba… - Pan Blé?
Tady je, to je on.
Lotfi, který byl napaden ve vaší čtvrti,
se probudil z kómatu.
Formálně označil Lamina Tourého za útočníka.
Ne.
Lamine je součástí vašeho týmu, ne?
- Ano… - Ne!
- Ne.
Lamine? Vůbec ne, byl to dobrovolník.
Dělal drobné věci. Jednou jsem mu dal kupón do restaurace.
Považuje se to za plat?
Myslím, že ne, takže není součástí…
Vysvětlíte to na stanici.
Nemůžeme Lamina najít. Podezříváme vás, že jste mu pomohli utéct.
Ne, to nemůžete. Jsou tu novináři, pane.
Můj syn nic neudělal!
Prosím, pane.
Pane Blé, můžete se k tomu vyjádřit?
Překlad titulků: Markéta Schlemmerová